343 
ytan. Temperaturen på 2 ecm:s djup var naturligtvis mera konstant 
än jordytans. KI. 8 f. m. var den alltid lägre än jordytans men 
oftast högre än luftens, kl. 2 e. m. alltid lägre än jordytans och 
högre än luftens. KI. 9 e. m. var den alltid högre än både jordytans 
och luftens temperatur. Se nedanstående tabell. 
Medeltemperatur för juli 
Luft Jordyta 2 em:s djup 
123] NS SAN tell 0 a YR Sj SRA BERN LEA LAG 28,9 22,7 
15 [PÄR 205 0 a TRA Sr SLR SARS NL 30,2 30,4 
Kl 9-esm önbussnnnkelerd ID 15,— 18,1 
Insolationen gör alltså, att jordytan under ifrågavarande månad 
uppvärmdes till en temperatur, som under dagen var afsevärdt högre 
45 
HU.2em. Jem. Bfm. 2 3 8 2 32 8 2 Ev) 8 p 2 8 2 CC) 8 
'z ' 7 '” ” 2 Sa 
Vuftens temperatur ===—==— jordytans temp. sme markens temp.på 2 cm. djup 
Fig. 5. Kurvorna för alfvarets temperatur i midten af juli 1912. 
än luftens. Denna värme trängde ned i marken, och på 2 cm:s djup 
bibehölls en temperatur, som i allmänhet öfversteg luftens under 
alla tider på dagen. Då jordlagret oftast icke är tjockare, torde 
detta ha varit förhållandet öfverhufvud taget med den jord, som 
omger alfvarväxternas rötter. 
Insolationens kraftiga inverkan beror till stor del på en omstän- 
dighet, som redan GREVILLIUS (14. s. 27) påpekat, nämligen den ringa 
molnigheten och den därmed följande långa solskenstiden. Dess- 
utom är molnigheten under sommaren minst på middagen, då solen 
