354 
här rör sig om. 1 Gm KNO, motsvarar öfver 35 atmosfärers tryck 
(se FitTTInNG 11, sid 237). Epidermiscellerna hos Helianthemum oelan- 
dicum (1,, GM KNOs) ha ett tryck af öfver 55 atmosfärer. — Nor- 
maltrycket, såsom det antogs vara å sid. 351, är 11—14 atmosfärer. 
— De värden, jag fått, nå dock icke på långt när de höga siffror, 
som FITTING (11) mätt hos ökenväxterna och von FABER (10) hos 
mangroveväxterna. Hos de förra kunde trycket gå upp ända till 
100 atmosfärer, hos de senare mättes 72 atmosfärer som högsta 
värde. Ännu högre tryck har iakttagits hos en del svampar. 
Tabell 4 visar en jämförelse mellan några alfvarväxter och ett 
motsvarande antal närstående mera fuktighetsälskande arter. Som 
synes, ha de förra ett högre osmoliskt tryck, och skillnaden kan 
bli ganska afsevärd t. ex. mellan Veronica spicata (0,; am KNOs) 
och V. beccabunga (0,2 Gm KNOs). 
Tabell 4. 
Jämförelse mellan några alfvarväxters och några närstående 
löfängsväxters osmotiska tryck. 
Veronica spicata, alfvar 0,6 Gm — Veronica beceabunga, bäck 0,2 GM 
Viola canina, > 0,35 > — Viola odorata, löfäng ÖFsE 
Carex glauca, >» 07 > — Carex muricata, åkerkant 0,45 > 
Campanula rotundi- 
folia, FRA UR 
do TER UM lötane 0 ) — Campanula latifolia, löfäng 0,25 > 
Tabell 5 skall söka ge ett svar på frågan: Ha alfvarväxterna 
så pass stor förmåga att reglera storleken af det osmotiska trycket, 
att någon större olikhet i detta afseende finns mellan de individ 
af samma art, som lefva på alfvaret och på gynnsammare lokaler? 
Olika arter visade sig naturligtvis olika äfven i denna sak, men i 
allmänhet var skillnaden ganska obetydlig. I tabell 3a finnas 
sammanförda de fall, där det osmotiska trycket var högre på alf- 
varet, i 5b de fall, där trycket var ungefär lika. Af den förra 
framgår, att skillnaden i tryck i allmänhet endast motsvarar en 
ökning af plasmolyseringsvätskans koncentration med 0,54, i ett 
par fall med 1794 och i ett fall med 2Z. I den senare tabellen 
märkes särskildt, att de tre sist upptagna, Crataegus monogyna, 
Prunus spinosa och Phleum pratense, som ha ett jämförelsevis högt 
osmotiskt tryck, bibehålla detta på fuktigare lokaler. 
Sammanfattning. Resultaten af mina undersökningar öfver alfvar- 
