18 ANDR. M. HANSEN. M.-N. KI. 
og Mandals amt) en række parallele N—S gaaende dalferer helt til Sire- 
dalen, som ogsaa maa ha dannet hovedleierne for parallele braestremmer. 
Man kan derfor danne sig en tilnaermet forestilling om deres relative ster- 
relse efter de nuvaerende nedslagsdistrikter, som jeg derfor skal gi efter 
Vasdragskontorets hydrografiske kart; jeg skal ogsaa ta med de naermest 
estenfor. 
Nidelyen var "oL s. Een a E 4055 
JTovndlo SEER IM I IC a DOE. 
Ordi. NE LACE SU OT A ENG CU LOVE 
Manna, ee EL ERA ER PR ud MEL 
ANA x^ ANRT TE SR NET ET 447 
Lyenar 29, RES PORN EE NER POLAIRE 640 
UC TM REIR MESSE SEE SS 1e I or 
Sanc o RE UP LEM. aon Gee TEM SAR ENT 
Audna og Lygna maa dog hat en del av Mannas nedslagsdistrikt med i 
sit breeomraade. 
Over heien mellem Ovrebe og Manndalen fandt jeg ingen sikre 
mærker paa epiglaciasjon. Ved Kleveland ligger vel en del stot-moreener, 
men de er vistnok gamle. Lien ned til Manndalen er vestlandsk uret. Ved 
Laudals kirke, i dalaapningen der, behøver man dog ikke at være i tvil 
om forholdet. Man ser hvorledes der ut fra det trange gel Manna kommer 
ut av, har der til heire rundt neset vaeret bygget ut en stor kegle, som 
sprer sig vestover. [Bygningen viser at det er elveavseetning, ikke som 
D. Danielsen 1912 mener »utvasket moræne«|. Elven har eiensynlig engang 
— i atpaaistidens slutt — ført saa svære rullesten ret ut fra gelet at den 
senere ikke har kunnet komme frem selv den vei, men maa beie av vest- 
over ut i dal-kelen. Efter at ha gjort en bugt indover her (50 m. o. h.) 
fortsætter elven sydover og skærer sig her skarpt i mæl ned i epi-dal- 
slæpets sandmoer. Vi har et stykke en dobbelt dal, men ved Oislebe 
samles den i en slette (29 m. o. h.), og likedan nede i Holme. Ved Fuske- 
land, i bred dalaapning, har vi efter D. DANIELSEN (Naturen 1911 og 1912) 
2 m. sand [dalslæpets] over ældre lag med heiarktiske planter 15 m. o. h. 
Ved Kaddeland sendenfor op til 7 m. elvesand over fossilferende lag, som 
her, bare 1 m. eller saa o. h., har varmt kontinentalt præg. 
Endnu ved Laudals kirke var det dalslepet vi hadde som eneste 
mærke efter den atpaaistid, hvis randmoræne altsaa maa ligge hoiere op. 
Er vi kommet op over det gel som bare rummer den fossende elv, kommer 
vi op i sandmoer, og ved Haugelands-gaardene kan 2 eller 3 buede 
1 Jeg synes man maa gøre forsøk paa at skaffe liv igen i de gamle elvenavn. 
g Sy g P g 
