36 ANDR. M. HANSEN. M.-N. Ki. 
nu mellem disse to tidsrum [det glaciale og de postglaciale skaelforekomsters], 
som vi med sikkerhet kan gaa ut fra for hele dette kyststreks vedkommende, 
har ligget en stigningstid, en tid da sjeen i strokets vestlige del stod lavere 
end nu, og hvorfra saaledes ingen marine avleiringer er opbevaret over 
nuværende havflate, saa blir der et større eller mindre hull i vor kend- 
skap om strøkets kvartærgeologiske historie. Skælforekomsten vidner tyde- 
lig nok om at hullet er der. Egentlig skulde vi jo ha alle mulige over- 
ganger mellem rene glaciale og rene postglaciale, mellem »arktiske og 
varme« forekomster, men det finder vi ikke paa Sørlandet. Forekomsterne 
er enten utvilsomt glaciale eller likesaa utvilsomt postglaciale. — — Der 
er som antydet endnu »en gapende kløft« for Sørlandets vedkommende 
mellem »glaciale og postglaciale« avleiringer. Praktisk talt kendes ingen 
forekomster med ublandet fauna fra tiden mellem den senglaciale og den 
postglaciale sænknings maksimum.« — — Her maa gøres en reservasjon 
likeoverfor Sørlandets østligste del. For som DANIELSEN selv nævner gaar 
forekomsten ved Dybvaag ihvertfald i sammenhæng frem til yngre arca og 
laveste mya — altsaa et godt stykke frem fra yoldia-salix polaris-tid. Og 
leret ved Ramlet er tydelig »echinatler« og fuldt saa varmt. Videre ligger 
den arktiske strandlinje under hav ved Lister, ikke ro m. over. [Og ved 
Avreid, Sendeled (D. DANIELSEN 1912, 269) har man som saa ofte i svake 
avsætninger ostenfor en »sammenblanding« av arca, card. echinat., lucina- 
fauna, 7 m. o. h.. Men ellers fremstilles her de store træk 1 fuld overens- 
stemmelse med de strandlinjeforhold jeg utredet av de foreliggende kends- 
gerninger i »Vest-raet«. 
Men »hullet«, som det foreligger faunistisk i skeelforekomsterne, utfyldes 
ved plantefossilerne, som viser linde-laget over cyprina-ler i Holt, og over 
varmekaere skæl nær havets overflate i Manndalen, end mere klart ved det 
submarine fund ved Lister, hvor der slutter sig et torvlag med hassel og 
carex pseudocyperus til gytjen med arktisk dvergbirk. Og kvartaerhistoriens 
gang blir klar, naar vi har opfattet at sænkningen vel var »postglacial« i 
forhold til mega-istiden og til den glaciale mytilus-yoldia-salix polaris-tid ; 
og at den vel tilhører »tapes-senkningen«, forsaavidt at den begyndte efter 
at mactra-tapes-faunaen var begyndt, i det varmeste kontinentale avsnit — 
men at sænkningen i virkeligheten skyldtes en svak og episodisk atpaa- 
istid med bra-fremrykning til raet og med fremskylning av jekelelvenes 
dalslaep som daekker likesaavel den supramarine lindevegetasjon over varme- 
kære skæl (Holt, Kaddeland i Manndalen) eller over glaciale skæl (Hakke- 
bua, Tovdal) som salix polaris-floraen (Fuskeland i Manndalen). 
Der er vidtløftige opgaver at lose i det enkelte av Serlandets kvartær- 
historie, først og fremst den at bestemme atpaabræens og dens avsætnin- 
