I 91 3- No. 2. FRA ISTIDERNE. 49 
Fjorden var saa jekelfyldt at der blev presset ut en sidejekel en mil 
indenfor enden op i Haukelivatn (ca. 50 m. o. h.), den som bygget op 
Vassryggen, som gor at vandet i dalen nu rinder bakover mot NV. Dyb- 
den er her 314 m., litt indenfor 460 m., saa Lysejokelen maa ha vaeret 
omkring 600 m. Alle maal falder utentor de dimensioner vi har hat at 
gore med ved ra-tidens bræer — selv Norsje-jekelen i Telemarken naadde 
ikke mere end det halve omtrent (Vestraet s. 158), skønt dens bre-distrikt 
maa ha vaeret ganske anderledes stort end Lysefjordens, hvis nedslagsdistrikt 
nu avskares av Sirdal og Setesdal bare 10—30 km. ind fra fjordbunden, 
med bare ro km. mellem vandskillene mot de parallele dalforer paa siderne. 
Vi kan paa forhaand med bestemthet si, at det er i hei grad usandsynlig 
at ratidens jekler har kunnet naa frem over Lysefjorden. 
Er dette saa, følger ogsaa at Fossand-moreenen helt tilhører mega-istid. 
Det viser sig heller ingen lavere terrasser ved den, bare en svak strand- 
linje utarbeidet i ro m. heide omtrent. Elven fra moerne under Uburfjel- 
det har derimot hat saa meget materiale at faa tak i at der er bygget ut 
en liten terrasse ved mundingen paa ro— i2 m. heide. 
Atpaaistidens Lyse-jokel har ikke kunnet naa frem over den op til 
+ 460 m. dype fjord til mundingen ved Fossand. Inde ved Lyse fins der 
imidlertid heller ingen nye endemoreener i de korte saekkedaler, bare side- 
morzener langs fjeldsiderne. Epi-jokelen maa ha naadd 4 km. utover til 
Geitenes, hvor der ligger en submarin tvergrund paa — r3 m. og likeledes 
moraenemasser paa begge fjordsider. Fjordbunden indenfor med + 162 m. 
repræsenterer da bræsøkket, og naar man vel 1 km. utenfor Geitenes har 
bare + 92 m., mot + 297 m. 5 km. længere ut, er det rimelig at dette 
skyldes opfyldning ved bræslæpet — som altsaa ikke har naadd saa heit 
op at vi har faat postglacialt haevede terrasser. 
Men har Lysefjorden ikke fert nogen jokel i atpaa-istiden, saa maa 
denne — for overhodet at ha været en istid — ihvertfald git bræer oppe 
paa de 6—800 m. høie heier omkring. Efter topografien maatte disse gaa 
mot nabodalfererne. Ostenfor avskaeres breetilferslen indenfra til Haukelivatnet 
av Espedalen, hvor vi da maa soke epi-jekelen og dens endemoræne. 
Straks ved dalmundingen meter vi terrasser, som den svaere ur i nordsiden 
ligger ut over — tydelig mega-tidens i knap 40 m. heide. Ovenfor er 
dog denne terrasse avbrutt; vi finder dalbunden friskt oprenset med lavere 
dalfylding til vi ved Birkeland meter en moræne i omtrent 110 m. heide 
o. h. — Men ovenfor igen moter vi svære høie moraenemasser ovenfor 
Loland, over den flate dalbund. Morænelandskapet hæver sig her til 
155 m. o. h. og fortsætter til Espedalsvatnet, som ligger bakenfor i 117 m. 
heide. Kommer man op paa den svære moræne over Lolandgaardene, vil 
Vid.-Selsk. Skrifter. I. M.-N. Kl. 1913. No. 2. 4 
