52 ANDR. M. HANSEN. M.-N. KI. 
Sørlandet og indenfor Jæren. Det er bare den sidste gruppe av ende- 
moræner, den som er knyttet til 10—15 m. terrasserne, som er størrelser 
av samme orden som de vi har fulgt sendenfor. En endemorzene av den 
første gruppe, som den foran Lysefjordens 600 m. jokel, falder helt uten- 
for det mulige sammenhæng med disse. En neiere diskussjon av nivaa- 
bestemmelserne. kræves, og kan kun føres paa grundlag av kendskapet til 
en større del av Vestlandets terrassesystem. Men efter hvad J. REKSTAD 
har iakttat av strandlinjer utenfor ved Boknfjorden, hvor man har sikre 
stranddannelser, ikke dalslæp som kan staa igen som terrasseflater heit over 
havets nivaa i deres egen dannelsestid, kan det ihvertfald ikke være 
nogen tvil om hovedresultatet — at ra-morænerne, som betegner grænsen 
for den sidste storbræs jøkler, blev dannet under den »postglaciale« sænk- 
ning, mens havet stod ved »tapes-strandlinjen<, »II a«, den »subglaciale« 
strandlinje, som jeg kaldte den i 1890. Det er sandsynlig at naar man 
kommer inderst i fjordene, længst fra hævningsplanets svingeakse, vil 
svingningsamplituden bli saa stor at man ikke faar nogen samlet strand- 
dannelse Ila, og vi vet fra for at i det hele inderst i fjordene som i 
Kristianiafeltet strandlinjerne fra den sidste sænkning blir utydelige, men 
det er utvilsomt at nivaaerne Ie og heiere tilhorer mega-istiden, og at 
dalslaepet fra de unge moræner som repræsenterer den sidste epi-istid, hører 
til et helt nyt system II. I dette system vil man — hvor sænkningen er 
stor — kanske kunne skille baade strandlinje fra sænkningens første del, 
som ved Vestfoldraets, og fra den sidste hævning, hvor der ihvertfald 
trær tydelig frem et lavt trin, »østers-nivaaet« paa Østlandet, det »az/an- 
tiske« trin, som jeg skilte ut i 1890. Men om dette system II viser 
ogsaa paa Sørlandet og Jæren iakttakelserne at det begynder med Ila i 
den varmeste kontinenttid, og at det saaledes var under denne at atpaa- 
istiden indtraadte og episænkningen skedde. 
[Senere tillægg. Et aars tid efter denne avhandling var redigeret 
utkom H. Karpnor: Nordfjords kvartæravleiringer. Berg. Mus. Aarb. 1912 
nr. 3. Han har en betydelig række strandlinje-maalinger fra denne nord- 
lige Vestlandsfjord. Heidemaalene svarer gennemgaaende til mine fra 1889; 
dog falder de temmelig regelmæssig 2 m. heiere — vistnok paa grund av 
en forskellig opfatning av den til seterne svarende vandstand. Ved hans 
neiagtige nivellemang og med opmærksomheten fra først rettet mot dette, 
har han oftere end jeg kunnet opføre baade en Id? og le. Ved detaljerte 
undersøkelser av terrasser og mollusk-faunaen har han kommet til en op- 
fatning av kvartærtidens historie som feier sig utvunget ind i den av mig 
hævdede. »Isens avsmeltningsperiode [efter mega-fjordperiode] har saa- 
