60 ANDR. M. HANSEN. M.-N. KI. 
vokset nærmere vandets utlop paa et sted hvor det salte vand har kunnet 
gøre sig mere gældende.« Tvertom maa det siges at være meget usånd- 
synlig at begge ruppia-arters frø paa ualmindelig vis skulde være flyttet saa 
langt ind. Det naturlige er at slutte at vandet — og det endnu i benspissernes 
tid var brakt til salt helt herinde, og at gytjen fortsattes at dannes mens 
vandet gik over til ferskt under slutningen av kontinenthævningen, og for de 
aller øverste centimeter ogsaa efter episænkningen. Man kan direkte efter 
ruppia-netterne —- som J. HOLMBOE siger 1903, 149 — »danne sig et be- 
grep ikke alene om vandets saltholdighet men ogsaa om vandstandens om- 
trentlige heide ved tiden for avleiringens dannelse«. Her blev de fundet 
omkring 2m. o. h., mens man altsaa et par kilometer nordenfor i det fuld- 
stændig ens liggende Skeievatn bare har ferskvandsarter (som øverst ved 
Heiland) i det lag som med 3—4 m. heide over havet ligger under strand- 
voldens avsætninger. 
Man skulde her ha en meget fin bestemmelse, 2—3 m. o. h., for havets 
stand ved grænsen mellem Nærbø og Klepp dengang gytjelagene med 
lind, najas, ceratophyllum — sandsynligvis i vildsvinfaunaens tid — be- 
gyndte at dannes. Da det er under ım. gytje salt- og brakvands-algerne 
er fundet, mens ‘3 under overflaten, ved den flinteggede benspiss, bare 
ruppia er brakvandsform og vegetasjonen efter J. HoLmBoE »maa karakteri- 
seres som en paa det nærmeste ren ferkvandsvegetasjon« (med najas flexilis, 
potomogeton natans og prælongus, nymphæa alba), maa man slutte at der har 
fundet en stigning sted som bragte Heilandsvatnet over havet som Skeie- 
vatnet — under den varme kontinent-tid, som gik forut for episænknin- 
gen, som bygget de nye strandvolder op til 8—gm. o. h. ved en vand- 
stand omtrent 6—7 m. over nutidens strandlinje. Æpisænkningens maal her 
blir altsaa bare 4—5 m., fra 2— 3 til 6—7 m. o. h. 
Hele strøket fra Haa-elven til Jærens rev har man 2 eller flere strand- 
volder, mere eller mindre tydelige i fokksanden, i 5—8 m. heide o. h., oppe 
ved Reve kanske op til 1om.o.h. Efter al sandsynlighet har der ogsaa 
i kontinenttiden dannet sig strandvolder omtrent ved samme nivaa, og 
man har hat forhold som ved de Jyllandske rimmer, som følger efter hver- 
andre i meget stort tal, bygget en efter en utover paa det hævede yoldia- 
zirphæa-ler. Strandvolder bygges ikke bare under sænkning av landet, men 
ogsaa ved langvarige konstante forhold. Det er derfor forstaaelig at der 
har været lagunesjøer indenfor de kontinentale strandvolder allerede før 
tapes-episænkningens strandvold dannet sine paa samme sted. Skeie-pro- 
filet viser at der maa ha været et vatn her indenfor strandvoldbeltet længe 
før den 8.5m. nye strandvold blev bygget. Det er karakteristisk hvor- 
ledes vi har en hel række vatn tildels et godt stykke indenfor denne, i 
