1913. NO.» FRA ISTIDERNE. 63 
‘bro laget elvegrus, saa det maatte en sænkning til av allerede hævet land 
for at sanden skulde kunne vaeret marin. Efter at ha gjort mig bekendt 
med de topografiske forhold paa stedet, vil jeg- derfor nu si at geologisk 
er det sandsynligst at ogsaa Holeheiens boplass er @/dre end kokkenmed- 
ding-senkningen. Jeg tviler forevrig ikke paa at vi ved A. W. BRoGGERS 
systematiske og energiske undersekelser av vort mest taknemlige sten- 
aldersfelt snart vil være kommet til det i og for sig rimelige standpunkt, 
at geologerne vil faa sine sikreste ledefossiler i de arkaeologisk daterede 
oldsakfund, ikke som hittil omvendt, at arkæologerne soker datering bare i 
strandlinje-heiderne. 
Ogsaa de store jæderske flintemarker kommer i et andet lys naar vi 
har faat bedre greie paa de to strandlinjers indbyrdes forhold paa Jæren. 
K. BjenLvkkr har først fremhævet den ting, at de hoieste strandlinjemærker 
— i egentlig forstand stedets marine grænse — ikke nødvendigvis maa 
være den arktiske »senglaciale« (1908, 115). »Længere syd [for Obrestad] 
har det ikke været muligt at adskille to forskellige utprægede strand- 
nivaaer. Den senglaciale marine grænse synes her at falde sammen med 
eller ligge lavere end det postglaciale havs strandlinje, der paa denne del 
av Jæren er det strandnivaa der gør sig mest geeldende.« »Den postglaciale 
strandlinje synes —*— at ligge omtrent i samme heide paa de nordre og 
paa de søndre deler av Jæren. Det er 8 à 10 m.s heiden som dr. H. Reuscu 
allerede for flere aar siden hævdet som den marine grænse for Lister og 
de søndre deler av Jæren.« »Ogsaa et lavere strandnivaa, markeret ved 
strandvolden i 4 å 6m. heide, lot sig nok bestemme paa flere steder av 
Jæren [vi faar ikke høre hvor], men til dette knytter sig for tiden ingen 
særlig interesse. « 
K. BjørLYKKE maa saaledes ha opfattet sammenhænget i sin helhet saa, 
at den arktiske senglaciale strandlinje hår et saa meget stærkere fald at 
den syd paa Jæren kommer under den postglaciale epi-strandlinje, som 
har et ganske svakt fald. Men hans mening maa tydelig være at det 
er 8 à ro m. strandlinjen som hersker ens helt fra Jæren til Lister, saa 
han har ikke bemærket at ogsaa denne lavere strandlinje synker sydover 
til 3—4 m. ved Ogne og saavidt man kan slutte av negative vidnesbyrd 
er dalet til havets nivaa ved Ekersund. 
Allerede de omtalte lagunevatn peker paa dette med sin avtakende 
heide 8, 7, 6, 6 (Skeie), 3 (Heiland), som fortsættes med o fra Bruvatn, 
2 Dybingen, mens paa Lister Neseim — Hananger—Kraagenes-vatn alle er 
4m.o.h. og viser en begyndende stigning til den kant. 
Foran Bru-vatnet i nivaa med havet har vi gamle strandvolder i jern- 
banestasjonens omgivelser i dennes heide 2 m. o. h. Utenfor igen har vi 
