66 ANDR. M. HANSEN. M.-N. Kl. 
spredt liggende forekomster av sand og grus i lavere nivaa er her som 
regel av mere uregelmæssig karakter og er vistnok mere at betragte som 
svakt omdannede glaciale masser end som egentlige terrassere. Naar 
P. A. Oyen ikke har kunnet finde strandlinjedannelser i det nivaa han 
venter dem, har man grund til at tro at de ikke er at opdrive. Ogsaa 
K. ByoRLYKKE siger at ved Ekersund »maerker efter heiere vandstand var 
ikke at opdage« (s. 55). Ser man paa den avstrekne, jevne moræne mot 
Ekereens nordside, saa er det ogsaa tydelig at noget strandlinjenivaa ikke 
kan ha kommet til utdannelse her. Vistnok fins der ved Myglebostad en 
kort strækning en antydning til indhak i 5—6 m. heide i den rundede 
stetmoræneside, men det kan vistnok ogsaa tænkes fremkommet under selve 
morænens avsætningstid under bræens tilbaketog. Om en ny epiglacial 
stranddannelse kan det sikkert ikke vaere tale. Landet her synes ikke at 
ha ligget lavere end nu i nogen av de utbredte strandlinjenivaaers utform- 
ningstid. 
Ved Ogne har vi rike »/lintemarker<, i almindelighet tilgængelige hvor 
sandflugten har blottet ældre dagflate. Flintefundene syntes at være talrigst 
i 2—3 m. heide, men boplasser med meget antikt præg findes ogsaa heiere 
op. Efter J. HjoRrHs opfatning er oldsaksfundene av yngre præg, med hus- 
dyrben og finere flintespisser almindeligere i de laveste nivaaer, men 
ogsaa de ældre flintemarker gaar, som ogsaa P. A. Oven har iagttat, langt ned 
mot nuværende strand. Heller ikke paa denne vis avmærkes noget ut- 
præget, hævet nivaa som skille. A. W.Broccer (Naturen 1911, 333) om- 
taler imidlertid at flintemarkerne ogsaa længere nord gaar langt ned. 
Overalt gælder det at de kommer frem hvor »flyvesanden avdækker« 
strækninger. Hvor man som ved Hole har svære vandrette heier med et 
jevnt sandlag, tror jeg som nævnt at man ikke med rimelighet kan anta at 
det er flyvesandsavsætninger paa land som blæses væk. Ved de 
længst kendte flintemarker ute ved strandvoldbeltet, Helleland, Sele, 
Bore, Orre befinder vi os netop i de strøk hvor de to strandlinjer 
nærmer sig hverandre og tilslut skærer hverandre, saa flere rækker 
av strandvolder følger hverandre. Da Høilandsvatnets og Skeievatnets 
gytje og Nygaards phragmites-lag viser ferskvandslag ned til 3 m., er 
det rimelig nok at boplasser og flinteværksteder fra kontinenttid gaar like 
langt ned, og at flinteredskap og avfald under gunstige omstændigheter kan 
bli bevaret gennem epi-sænkningen, om dagflaten end har blit utskyllet og 
jevnet ut i fjæren — som endel av flintemarkerne ogsaa bærer præg av. 
Det vil overalt vise sig nødvendig at foreta nøie undersøkelser av forhol- 
det til de forskellige strandvolder, til de topografiske og geologiske detaljer 
for at kunne dømme om den geologiske alder. Efter det vundne kendskap 
