74 ANDR. M. HANSEN. M.-N. Kl. 
skellen kan bero paa dette. Men det maa vel helst simpelthen forklares 
saa, at pimpstenen er blit slynget saa heit op av stormbaarer, likesom koks 
og slagger fins paa Jomfruland op til 3—4 m. heide (Vestraet s. 26). 
Særlig vigtig er den gode overensstemmelse i Alten, paa grund av den 
store masse pimpstenen fins i her. Norg. L. & F. Finm. amt ı, 156. 
Ifølge VaRGAs BEDEMAR strækker sig en mot fjorden heldende slette ned 
til stranden. Den danner et helt lag paa ro cm.; den bestaar fra dens 
største heide til maaske roo til 120 fot (24 m. if. HELLAND) fra fjordbredden 
av en anhopning av runde, sorte pimpsten, hvilke sandsynligvis er iland- 
drevne efter et islandsk vulkansk utbrudd!. Endnu paa flere andre steder 
av denne kyst fins de. Før de fik sin fuldkommen tilrundede form, maa 
de længe ha været i bevægelse. Videre er av stor interesse J. REKSTADS 
fund ved Ranenfjordens munding (N. G. U. 29, 108, 1900) paa grund av 
den store heide, 40 m. o. h., i tilknytning til den store heide av »tapes- 
linjen« her. 
Avvikende er bare fundene ved Varangerfjorden og i Tanafjorden, 
som falder betydelig under IL a, som V. Tanner bestemmer den. Fundene 
i Varanger er dog ikke gjort av V. TANNER selv og heideopgaverne derfor 
kanske ikke at stole paa; ihvertfald vet vi ikke om det er graensen for 
talrige fund. Ved Tanafjorden viser dog den overensstemmende hoide V. 
TANNER har gjort fund ved paa 3 steder (Lille og Store Molvik og Muorje 
garggo njarge?) 7, 6, 6'5 m. o. h., at dette vel maa være nivaaet fra pimp- 
stenenes egen drift-tid. Man ber her kanske lægge brætt paa at V. TANNER 
for Tana, + 16 m., og for Store Molvik, 9 m. o. h., anfører postglacial skæl- 
banke under strandgrus, ved Lille Molvik 5-6 m. o. h., og i nærheten 
(s. 25). Mellem Vagge og Stangenes omtales en bred grusterrasse med 
seter i fast fjeld 28'5 m., mens »klapperäkern«, som stiger i suksessive 
strandvolder fra stranden hele bugten rundt, naar bare til r1 m. Skæl- 
bankerne falder gennemgaaende like lavt under hans IL a som pimpstenen. 
Et generelt forhold maa man dog forst og fremst ha for eie ved sam- 
menligningen med den postglaciale sænkning, det nemlig som er nærmere 
utviklet i Vestraet og nævnt foran her, at ute ved kysten har svingnings- 
amplituden vaeret liten, saa at en pimpstensvold som er skyllet ind paa en 
strand under begyndelsen av sænkningen, vil kunne findes indbygget i 
selve den ovre strandvold eller (lesterraengs)sete, mens lengere inde ved 
fjordene sænkningen naar saa store maal at en pimpstendrift som indtraadte 
ved sænkningens begyndelse — altsaa under underste ra-strandlinje paa 
1 Forholdet her synes at tale for at pimpsten virkelig er fort nedover fra det egentlige 
avsetningslag ved dragsugen under stigningen eller storm. 
