1-44 
I9I3. No. 2. FRA ISTIDERNE. 89 
I »Et kvartærgeologisk profile mangler som vanlig hos P. A. OvEN 
profilet, et virkelig geologisk stratigrafisk længdeprofil gennem Jarlsberg til 
Ekern, som kunde la os faa haandgripelig tak i hans opfatning av lagenes 
morfologiske opbygning, vise hvorledes hans forskellige nivaaer ligger 
stratigrafisk. Hans skaelbanker felger efter hverandre opover i den kon- 
tinentale dalfylding langs Hirta (som Eidsfoss-jernbanen felger) som jeg 
har skildret i »Vestraet« (5) som bevaret nede i Ramnes-dalferet i nunatak- 
land mellem Botne- og Vivestad-jeklerne frem mot raet. Over denne gamle 
dalfylding er der nu paa mangfoldige steder bygget frem fra siderne kegler 
av grus eller skurveler fra epi-jeklerne. Da P. A. Oyen ikke nævner dette 
almindelige forhold, er det klart at han ikke kan ha opfattet betydningen 
av disse epiavsaetninger over det lag hans »profil« felger. De bygges frem 
i dalferet snart fra heire snart fra venstre side op til e? bestemt nivaa — 
ra-periodens egen havstand, og driver elven over i motsat dalside, mens 
hans skælbanker stiger jevnt i heide med den underliggende gamle grunde 
fjords bund. Jeg har felgende maal: 
skælførende Auli Klopp Ramnes Svinevold Bakstvaal Barkost Revuvatn 
bundler ro 18 25(»22«) 34 41 45 45 
epi-terrasse 61(Tønsb.) 56 61 Eo 55 55 57 
Et profil efter Hirtadalen som skal gengi den geologiske bygning av 
kvarteeren, maa selvfølgelig gengi dette ieinefaldende almindelige forhold 
med op til 4o m. terrasseavsætninger over de skaelferende lag. Naar P. A. 
Oven finder at raet ved Auli har »en submarin endemorænes egenskaper« (?), 
gengir han heller ikke det profil som det naturlige snit langs elven viser, 
at det yoldiaferende bundler fortsaetter uforstyrret indover ra-linjen under 
bare en meters overflatisk grus — det er en ra-tange fert ut over efter 
kyststremmen i ra-perioden, ikke spor av endemoræne. P. A. OvEns »kvar- 
tergeologisk profil« gir i virkeligheten ikke lagfelgen i Hirtadalen, det har 
dog sin interesse ved at genta noget utferligere beskrivelsen av den række- 
felge av skaelforekomster med stadig varmere praeg eftersom den kontinen- 
tale haevning foregik, fra yoldia-leret til »tapes-nivaaet«, som allerede er 
fremlagt i W. C. BReccERs publikasjon 1900—ıg01 (N. G. U. 31). 
Det andet arbeide av P. A. Oven: »Nogle bemerkninger om ra-perio- 
den i Norge« (33 s. + 4 s. literaturhenvisninger + 7 s. English summary) 
handler for en vaesentlig del om glacialgeologiens historie. Det er et punkt 
her som maa metes med bestemt protest, forseket paa at reducere TH. 
Kyeruirs betydning for kvartærgeologien. Om det første specialarbeide 
1 Jeg er senere blit opmærksom paa at W. C. BnoccrR (N. G. U. 41, s. 148 1905) omtaler 
fra Sulutveit paa motsat dalside „en vel markeret strandterrasse“ i 55—57 m. heide 
— som altsaa herer til ra-strandlinjen. 
