1913. No. 2. FRA ISTIDERNE. 107 
'nistiske skeelbanker fra forskellig tid i omtrent samme nivaa, har ikke kunnet 
holde sig. Hans »litorina-nivaa« lar sig ikke opretholde, hans trin mactra- 
trivia er ieinefaldende konstruktioner, trivia-faunaen (46—21 m. ved Kri- 
stiania) hører naturlig sammen med tapes-faunaen (70—45 m.) som en 
dypere facies, og — hvad der har størst betydning — hans adskillelse 
mellem mactra- og tapes-nivaa 90—65 og 70—45 m., mellem varmekær fauna 
fra før episænkningen, fra under denne og fra »atlantisk« tid, i bronsealderen, 
viser sig at svigte. D. DANIELSEN har gjort en prisværdig begyndelse med at 
søke at skille recente skæl fra de ældre i skælbanker nær ved nuværende 
havnivaa. Men arbeidet maa fortsættes empirisk, uten en forhaands forut- 
sætning om arternes nivaa-fordeling efter P. A. Ovens eller W. C. BReccERs 
skema. Endnu er faktisk ikke skilt ut mere end én enkelt art (mya arena- 
ria) som virkelig ledefossil fra recente lag. Og bletdyrkenderes mangel 
paa evne til at skille skæl in situ fra opskyllede skæl maa vanskeliggøre 
bestemmelserne. Der maa omhyggelig kritik av de morfologiske avsæt- 
ningsforhold til, for at en malakozoologisk detaljundersekelse av arter og 
varieteter overhodet skal faa nogen vaerdi for kvarteergeologien, ved de 
ledefossiler som dog sikkert engang vil kunne paavises her likesaavel som 
blandt planterne. 
At man efter den sidste mega-istid (den baltiske, Mecklenburgian) 
har hat en overgang fra hoiarktisk til mere lusitansk klimat, som kan følges 
skridt for skridt ogsaa ved molluskfaunaen fra yoldia til tapes, det er vist 
ved W. C. BReGGERS og P. A. OvEns omfattende og omhyggelige fauni- 
stiske studier. Men det svenske skema yo/dia-ancylus-litorina, med ubrutt 
temperaturstigning til en tilbakegang efter litorina-tid svarer ikke til de 
kendsgerninger som viser en »postglacial klimatfórsámring« som i Nord- 
skandinavien bragte en atpaa-istid, som maa ha reducert og splittet mollusk- 
faunaen likesaavel som linde-trapa-floraen. Forholdet mellem en tapes-fauna 
fer og en ogsaa varmekær esters-scrobicularia-fauna efter episaenkningen 
maa bli en vaesentlig opgave for malakozoologerne. Men for at kunne 
lese den maa de geologiske hovedforhold ved atpaaistiden og dens strand- 
linjer ferst vaere bragt paa det rene. 
