6 HENRIK PRINTZ. M.-N. Kl. 
Ialt er der inden det undersekte omraade fundet ca. 380 arter og 
varieteter. Aarsaken til dette betydelige antal seker jeg fortrinsvis i egnens 
geologiske og topografiske karakter. 
Da Kristiania omegn med sin veksling af kalkholdige og kalkfattige 
bergarter syntes at by gunstige betingelser for undersekelser over 
algernes afhaengighet af den geologiske undergrund, har jeg overalt, sam- 
tidig med indsamlingen af materiale, ogsaa prøvet vandet paa dets kalk- 
holdighet, for derved specielt nærmere at undersøke hvorvidt, og i hvilken 
grad, Protococcoideerne i sin utbredelse er afhængig af denne. Men den 
omstændighet at de forskjellige bergarter veksler inden saa snevre grændser 
bereder i dette tilfælde specielle vanskeligheter, dels derved at søer i kalk- 
fattige egne mottar tilløp fra kalkrike egne og omvendt, dels fordi den 
siluriske formation paa sin side gjennemsættes af gange med kiselsyre- 
holdige bergarter medens disse igjen kan være gjennemsat af gange med 
kalkholdige bergarter. Forholdet kompliceres yderligere derved at dele, 
saavel af den siluriske som de kalkfattige grundfjelds- og eruptiv- 
omraader i egnen, er dækket af morænegrus, sand eller tildels skjæl- 
førende lermasser. Saaledes viser det sig, efter foretagne reaktioner paa 
kalk med oxalsur ammonium, at Østensjøvandet har en ikke helt ubetydelig 
kalkgehalt, skjønt det efter sin beliggenhet skulde antas at besidde dette 
stof kun i ringe mængder. Aarsaken til dette maa efter min mening søkes 
i de store skjælførende lerafleiringer, der dækker bredderne af dette vands 
sydlige halvdel. Vi har ogsaa i Kristiania omegn exempler paa det mod- 
satte forhold at vande i de kalkrike siluriske egne ikke er saa kalkrike 
som de efter den geologiske undergrund kunde ventes at være. Saaledes 
viser Fornebotjernet en ringere kalkholdighet end man paa forhaand vilde 
vente at finde i dette vand. Fjeldgrunden, der her bestaar af Chasmops- 
kalk og skifer samt Ampyxkalk, viser sig dog i vandets nærmeste omegn 
overalt dækket af sand og lerafleiringer, desuten er vandet her praktisk 
talt stagnerende, og vil derfor efterhvert afkalkes af de organismer, der 
forekommer deri. 
Ved at sammenligne artsantallet hos de forskjellige forfattere der har 
undersøkt algefloraen paa kalkrige og kalkfattige omraader, vil man, under 
ellers like forhold, finde, at det største antal arter forekommer i de kalk- 
fattige egne, og den antagelse, at de kalkrike egne i almindelighet ikke 
er særlig gunstige for utviklingen af en rik algevegetation, syntes derfor 
at være den gjængse blandt algologerne. Dette er ogsaa forsaavidt korrekt 
som Desmidiaceerne, hvis artsantal langt overstiger 2000, d. v. s. et antal 
