8 HENRIK PRINTZ. M.-N. Kl. 
vandet til Voksenkollen. I vest begraendses det af augitporfyrfeltet, der 
strækker sig fra Bogstadvand til Kolsaas, endvidere følger graendsen om- 
trent en linje herfra over Skaugumsaasen til Leangbugten. Fra Nesod- 
landet har jeg undersekt materiale fra 2 excursioner. Af øerne har jeg 
besekt felgende: | Naeseen, Brendeen, Osteen, Nakholmen, Hovedeen, Lind- 
een, Græsholmen, Langeerne, Blekoen og Malmeen. De fleste af disse er 
dog meget terre og mangler skikkede lokaliteter for utviklingen af en alge- 
vegetation. Desuten har jeg leilighedsvis undersekt enkelte prever fra 
Nordmarken; disse har dog aldrig vist sig synderlig rikholdig. Det hele 
undersokte omraade utgjer tilsammen knapt 200 km? og ligger i sin helhet 
i lavlandet. De heiest liggende lokaliteter er Fuglemyrene paa Vettakollen 
390 m. o. h., Troldvandet 298 m. o. h., Sætertjern paa Kolsaas 274 m. o. h. 
og Stenbrovand 248 m. o.h. Maanedernes middeltemperatur for aaret er 
ca. 5? C. og regnmængden noget vekslende i de forskjellige dele fra 
600—1000 mm. pr. an. Antallet af dage med temperatur under o? C. 
utgjer 132. 
I denne egn er de kalkrike siluriske bergarter utbredt i den nordlige 
og vestlige del, medens Nesodden og trakterne i syd—est og nordøst 
indtas af grundfjeld med gneis, glimmer og hornblendeskifer samt yngre 
syeniter og graniter. 
De kalkrike trakter er gjennemgaaende terre og varme og der findes 
her ikke paa langt nær den rikdom paa smaavande, der er saa karakteristisk 
for den del af Kristiania omegn, hvor fjeldgrunden utgjeres af de haarde og 
kalkfattige bergarter. Naar den siluriske egn allikevel, trods sine faa for 
en algevegetation skikkede lokaliteter, kan opvise et saa stort antal arter 
viser dette, at hver enkelt lokalitet maa vaere temmelig rikholdig. 
Paa de kalkfattige bergarter er de enkelte vande meget varierende 
med hensyn til sit indhold af Protococcoideer. 
I disse egne træffes meget almindelig smaa vand, hvor bredderne helt 
eller delvis er overgrodd med overhængende matter af Sphagnum, saaledes 
at der af det oprindelige vand ofte ikke er andet tilbake end et lite tjern 
eller en pyt ute i Sphagnum-myren. Vandet her er temmelig ugjennem- 
sigtig og karakteristisk ved sin sterkt brune farve, og viser ved tilsætning 
af lakmus, neutral rosolsyreoplosning o. 1. en sur reaktion; dets gehalt af 
næringsstoffe er meget ringe, ifølge RAMANN! 1—3 dele paa 100000 dele 
vand. I dette stagnerende surstoffattige vand bestaar algevegetationen for 
en væsentlig del af Desmidiaceer, der her forekommer i enorme masser 
som et tæt grønt slimet overdrag paa alle nedsænkede plantedele. Proto- 
coccoideerne derimot er her særdeles sparsomme og i almindelighet kun 
1 Bodenkunde. 
