Io HENRIK PRINTZ. M.-N. Kl. 
har kunnet overbevise mig om vandets gehalt af opløst kulsur kalk; praktisk 
talt er derfor alle angivelser fra litteraturen uteladt. 
Som tidligere nævnt utmerker de siluriske egne sig ved at være 
temmelig tørre, og antallet af de for en algevegetation skikkede lokaliteter 
er derfor her ikke paa langt nær saa stort som i de kalkfattige strøk. 
Følgen heraf vil være at en blot og bar sammenstilling af findestedernes 
antal for hver art kun i meget ringe grad vil formaa at illustrere det 
virkelige forhold mellem de enkelte arters utbredelse og hyppighet paa 
forskjellig geologisk underlag. Da det selvfølgelig vil være ugjørlig i en 
saadan tabel særskilt at anføre alle de lokaliteter hvor jeg har samlet 
Protococcoideer har jeg til sammenligning utvalgt enkelte saavidt mulig 
typiske lokaliteter fra kalkrige egne, fra kalkfattige egne samt af Sphagnum- 
tjern, hvor hyppigheten af hver enkelt art er anført med de vanlige beteg- 
nelser. Tallene i de 3 sidste kolonner angir det samlede antal findesteder 
for hver art. Af tidligere nævnte grunder har det i mange tilfælder været 
vanskelig at afgjøre til hvilken af disse 3 grupper enkelte lokaliteter rettelig 
skulde henføres idet der i naturen ingen distinkte grændser er mellem dem. 
Dog fremgaar det allikevel tydelig hvilken evident forskjel der er mellem 
den karrige Protococcoide-vegetation i de humussyrerike skogtjern paa den 
ene side og paa de lokaliteter hvor humussyrerne i større eller mindre 
grad mangler. Likesaa fremtræder klart de siluriske egnes rikdom paa 
Protococcoideer. 
De rikeste lokaliteter har jeg fundet at være Østensjøvandet, Trold- 
vandet, Fornebotjernet og Tjernsrudtjernet hvor artsantallet i alle over- 
stiger 100, af andre rikholdige steder nævner jeg den lille sump paa Lind- 
øens sydspids samt en liten dam i nærheten af Statens Lærerindeskole paa 
Stabæk. Af disse ligger de 4 sidste i kalkrike egne og vandet viser derfor 
ogsaa en tildels temmelig høi gehalt af opløst kulsur kalk, der som utfældte 
krystaller ofte kan iagttas paa Potamogeton-blade og andre nedsænkede 
plantedele. Ostensjevandets bredder bestaar dels af kalkfattig grundfjeld 
dels af skjælførende lerafleiringer, hvorfor dette vand ogsaa viser nogen 
gehalt af opløst kalk, medens Troldvandet ligger i et eruptivomraade be- 
staaende af yngre syeniter og graniter og viser kun en ringe kalkgehalt. 
Fælles for disse lokaliteter er at de alle er smaa sjøer eller damme 
med stillestaaende eller omtrent stillestaaende vand og meget grunde, i 
almindelighet kun faa meter dybe ofte endogsaa endnu grundere. 
Tiltrods for den ytterst ringe tilførsel af rindende vand er dette allikevel 
vel gjennemluftet og bunden dækket af slam, der fremkommer af de langs 
bredderne voksende og hvert aar bortdøende makrophyter. 
