1913. No. 6. KRISTIANIATRAKTENS PROTOCOCCOIDEER. II 
Slammet er derfor rikt paa organiske rester og dannes hvor luften 
har rikelig adgang, og det er derfor væsensforskjellig fra den sure humus, 
der dannes i de overgrodde Sphagnum-sumper. Det viser sig ogsaa ved 
sammenligning af kemiske analyser af vand fra store og smaa sjeer at 
medens de første som regel er fattige paa næringsstoffer er de smaa sjoer 
ofte temmelig rike mest paa organiske kvaelstof- og kulstofholdige forbin- 
delser som byder mikrofloraen værdifulde næringsstoffe. Disse stoffer 
skriver sig netop fra de hoiere planter der har vokset langs bredderne og 
hvis rester utlutes av vandet. I store sjøer vil der i almindelighet kun 
paa beskyttede steder kunne fremkomme en rikere vegetation af hoiere 
planter. 
I Kristiania omegn mangler saadanne store sjøer som det i denne for- 
bindelse er tale om; dog findes der enkelte der mangler strandvegetation 
fordi bredderne er steile eller utgjøres af glatskuret fjeld. I saadanne sjøer 
hvoraf jeg kan nævne Alunsjeen, Bredsjeen, Stenbrovand o. fl. er alge- 
vegetationen meget sparsom ikke alene paa litorale former men ogsaa paa 
de typiske planktonalger. Det er vist ved rendyrkning af forskjellige 
Protococcoideer af BEYERINCK, MATRUCHOT og MOLLIARD, ÅRTARI, GRINTZESCO 
o. a. at sukker og lignende organiske kulstofholdige forbindelser mer eller 
mindre fuldstændig kan erstatte photosyntesen. Til samme resultater kommer 
ogsaa BoKORNY, WHIPPLE og Deses. Dette resultat staar ogsaa i bedste 
overensstemmelse med det forhold som ZacHaRias! har gjort opmerksom 
paa nemlig at medens phytoplanktonet i større sjøer forsvinder ved den 
kolde aarstids indtræden kan i de mindre sjøer ofte findes et broget vinter- 
plankton. Her vil der lettere ske en ophobning af organiske stoffer, der 
kan komme phytoplanktonet tilgode i den mørke tid som erstatning for 
sollyset. 
En række arter forekommer saa sjelden at de kun er iagttat i faa 
exemplarer paa en eller kun nogen faa lokaliteter. Disse er selvfølgelig 
ikke egnet til slutninger med hensyn til det omgivne mediums indflydelse. 
Følgende arter syntes imidlertid at foretrække kalkholdigt vand: Chlamydo- 
monas variabilis, Chi. pisiformis, Chl. Reinhardit, Chl. De Baryana, Gonium 
sociale, Eudorina elegans, Mischococcus confervicola, Chlorococcum botryoides, 
Chlorococcum Gigas var. maximus, Characium clava, Ch. acuminata, Ch. 
ornithocephalum, Ch. minuta, Characiopsis pyriformis, Tetraédron minimum, 
T. trigonum, T. reticulatum, Scenedesmus quadricauda var. abundans, Sc. 
obliquus var. dimorphus, Sorastrum spinulosum samt slekterne Micractinium, 
Lagerheimia, Nephrocytium, Pediastrum og Kirchneriella. 
1 Über die Ursache der Verschiedenheit des Winterplanktons in grossen und kleinen Seen. 
(„Zoologischer Anzeiger“ Bd. XXII No. 577 u. 578, 1899.) 
