1913. No. 6. KRISTIANIATRAKTENS PROTOCOCCOIDEER. 69 
forsynet med endel mindre orangefarvede oljedraaber. Denne organisme 
er saaledes neppe nogen Zefraëdron, men danner sandsynligst hvilestadium 
af en eller anden, maaske dyrisk, organisme. 
Jeg har desværre foreløbig ikke havt leilighet til videre at forfølge 
disse cellers utvikling. 
Fornebotjernet, almindelig i en prøve indsamlet høsten 1g12. 
*Tetraédron? pachydermum (ReisscxH) DE-Tont, 
Syll. Pag. 603. 
Likesom foregaaende syntes heller ikke denne art at kunne opfattes 
som en selvstændig organisme. Cellerne hos denne som jeg har iagttat 
blandt levende materiale er opfyldt af en brunlig masse ofte med oljedraaber. 
Ogsaa de sterkt fortykkede membraner, hvorefter den har sit navn, syntes 
at tale for, at den representerer et hvilestadium af en anden organisme. 
Pyt ved Stenbrovandet, Svartkulp. 
* — Forma minus REINSCH. 
DE-Toxi, Syll. Pag. 603. 
Tabula nostra V. Fig. 140. 
Diam. cell. 18— 20 u. 
Langtjern, Stabæk, Svartkulp, Vettakollen. 
Sect. V. Cerasterias (REINSCH) WILLE. 
* Tetraédron ? longispinum (PERTY) Hawsc. 
Cerasterias longispina (PERTY) REınscH; DE-Toni, Syll. Pag. 615. 
I en prøve tat i Smaavand i Maridalen oktober 1912 forekom blandt 
andre alger ogsaa endel exemplarer af en organisme som uten tvil er den 
samme som PERTY i 1852 beskrev under navnet Phycastrum longispinum!. 
Om denne art siger PERTY |. c.: »Vierstrahlig, Strahlen sehr lang 
und dünn, Kórper fast ganz verschwunden. Strahlen wenig rauh, in eine 
einfache Spitze endigend. Der vierte Strahl kommt immer nur bei schiefer 
Lage zum Vorschein, und auch da nur sein ausser dem Fokus liegender 
Schatten. Nach der verschiedenen Lage des Gebildes verschwindet bald 
der eine, bald der andere der vier Strahlen, so dass man regelmässig nur 
drei sieht.« Han nævner saaledes intet om dens farve, men de med- 
folgende tegninger viser den tydelig grenfarvet. I 1868 henfører RABEN- 
HORST denne til slekten Polyedrium? eiensynlig uten selv at have iagttat 
den. Hans afbildninger er nemlig kun kopier af PERTYs og om dens ut- 
bredelse siger han: »in stagnis Helvetiae (PERTYv)«. Senere er den af 
1 Zur Kenntniss kleinster Lebensf. Pag. 210. Tab. XVI. Fig. 3o. 
? Flora Europaea Algarum. lll. Pag. 62. Fig. 33. 
