48 



genom tudelniiig, som inledes genom att pyrenoiden delas (Fig. 6 B), 

 först därefter delar sig cellkärnan. I väfnadspartiet vid munkäglans 

 bas däremot delar sig denna alg företrädesvis på sätt, som synes å 

 Fig. 6 C, d. v. s. genom en uppdelning i talrika, 4 — 8, dotterceller. 

 Dessa äro små, hafva till en början föga urskiljbar pyrenoid och 

 cellkärna, men däremot mycket starkt färgad kromatofor. Att nu 

 dessa olika algformer höra tillsammans visas af öfvergångsstadier 

 (Fig. 6 C, nederst), där man kan iakttaga dylika små alger i till- 

 växt, och när då kromatoforen växer, framträder äfven pyrenoiden. 



Denna i Myrionema ainboinensis endofy tiskt lef vande alg visar sig 

 i sin byggnad så öfverensstämma med den förut från diverse söt- 

 vattensorganismer kända Chlorella viilgaris Beyei\., att intet tvifvel 

 kan råda därom att de äro morfologiskt fullt lika, så mycket mer 

 som den fritt lefvande Chlorella viilgaris också iakttagits kunna under 

 olika förhållanden dela sig i ett växlande antal dotterceller. Flera 

 arter hafva nu så småningom ytterligare beskrifvits af olika författare, 

 särskildt af Beyerinck, Chick och Artari, genom hvilkas under- 

 sökningar det framgått, att det finnes en hel del morfologiskt lika 

 Chlorella-arler, som äro fysiologiskt olika och väl karakteriserade 

 gentemot hvarandra, särskildt med hänsyn till sitt förhållande till 

 olika kol- och kväfvekällor liksom med hänsyn till klorofyllbild- 

 ningen. Chlorella viilgaris Beyer. är således endast en vidtomfat- 

 tande morfologi sk art. Då det naturligtvis ligger utom möjlig- 

 hetens gräns att annat än morfologiskt bestämma nu ifrågavarande 

 alg, bör den således tills vidare benämnas (Ihlorella viilgaris Bever. 



Hvad slutligen beträlYar Chlorellornas förhållande till värddjuren, 

 så torde framhållas, att de största fördelarna af denna symbios nog 

 äro på djurets sida. Att Chlorella-ceWer falla offer för sitt värddjur 

 är otvifvelaktigt, t}' ofta iakttager man i entodermansvällningarna 

 rester af liksom utsugna Chlorella-ceWer. 



Hvarför nu denna Chlorella i tentaklerna o. s. v. endast delar sig 

 genom tudelning, uti entodermpartierna vid munkäglan åter genom 

 4 — 8-delning, kan jag icke förklara. Men då man vet genom Grint- 

 ZEScos undersökningar, att olika näringsförhållanden hafva ett af- 

 görande inflytande på denna algs delningssätt, så är kanske för- 

 klaringsgrunden härtill närmast att söka i några dylika orsaker. 



