68 



hänsyn till axeln undersökta blommor, gäller såsom medeltal äfven 

 för de enskilda blomställningarna. Kurvans topp i tab. Il är ännu 

 mera förskjuten åt höger än i tab. I, hvilket förhållande förklaras 

 af den första tabellens utseende. 



Enligt KiRCHNER och Schultz (se Knuths Bliitenbiol. II: 2, p. 31l) 

 skall kronbrämet hos den mikrostyla formen vara något mindre 

 än hos den makrostyla. Af de 90 undersökta blomställningarna 

 voro 47 makrostyla, 42 mikrostyla och en blandad. Tyvärr kan 

 jag icke återfinna den anteckning jag gjorde om förhållandet mellan 

 brämstorlek och heterostyli. 



Vid ett par tillfällen fann jag blommor med kort kronpip, icke 

 nående öfver fodret och med det lilla brämet inneslutet mellan 

 fodertänderna; ståndarknappar och märke stodo på samma höjd. 

 Dessa blommor sutto i det inre af blomställningar och hade väl 

 på tidigt stadium af de omkringsittande blommorna hämmats i sin 

 utveckling. Inblandade i för öfrigt normala blomställningar ha 

 rena hanblommor iakttagits, med förkrympt pistill. 



Brämet är plattare, mera utbredt. Färgen varierar mellan svafvelgult 

 (vanligast) och höggult, med någon dragning åt brandgult. De röda fläc- 

 karna framträda mycket olika starkt, än som smala, något spolformiga 

 strimmor, än breda, så att de nästan flyta ihop till en röd ring. 



Skärgårdsformens systematiska värde kan jag icke utan odlingar 

 bedöma. Naturförhållandena i skärgården äro i mycket olika dem 

 inuti landet, utvecklingen på våren som bekant betydligt senare. Det 

 är ju ingen omöjlighet att särskilda raser af växter kunna påträffas 

 här. Utbredd som den storblommiga Primula officinalis är i Ros- 

 lagsskärgården, torde den kanske vara en skärgårdsras. 



På grund af min alltför sena ankomst till Skabbholmen har jag 

 inga insektbesök antecknade för Primula officinalis. Såsom frukt- 

 barhetstabellen längre fram visar, besöktes den mycket under sin 

 egentliga blomningstid. 



Primula farinosa L. 



Började blomma i slutet af Maj; i full blom 7^- Afblommad om- 

 kring ^/^. 



Enhgt Hermann Muller (Alpenbl.^ p. 364— 365) kan man i Mellan- 

 europa urskilja tvenne »blombiologiska» former af denna växt, en 

 alpin form, som han undersökt i Alperna, och en låglandsform, 

 som han undersökt från Pommern. Den förra skulle ha trängre 



' Alpenblumen o. s. v. Leipzig 1881. 



