72 



11 mm.; märkesylorna äro täckta af långa papiller och mörkt ani- 

 linröda. Honblommorna äro betydligt mindre; 57 blommor af 13 

 individ gåfvo ett medeltal af 17.8 mm. i diameter. Androeceet är 

 högst 5 mm. långt, ståndarknapparna mycket litet utvecklade, ljust 

 brungula eller svarta, liksom hoptorkade. En och annan gång kan 

 någon ståndare vara normalt utvecklad. Pistillen är något mindre 

 än hos den tvåkönade formen, märkena i allmänhet blekare röda, 

 papillerna emellertid väl utvecklade. Den lilla, lätt igenkännliga 

 honformen var ganska vanlig och besöktes rätt mycket af fjärilar. 

 Den sätter, liksom föregående, frukt. Hanliga individ eller delar af 

 blomställningar voro sällsynta på Skabbholmen 1901. Hanblomman 

 är större än honblomman, men tycktes mig i medeltal mindre än 

 den tvåkönade; ståndarna voro 7 mm. långa, f. ö. alldeles normala. 

 Pistillen är endast 5 mm. lång, märkena ljust röda — hvita; de bre- 

 das ut som hos den normala formen (i motsats mot Schultz' iakt- 

 tagelser Knuths Bliitenbiol. (11: 1, p. 22), men ha något kortare papiller. 

 Jag öfvertygade mig om, att denna form verkligen var steril. 



Besökare: Den dominerande Geranium silvaticum var åtföljd af 

 en dominerande fjäril, Lijccvna eiimedon, som ständigt syntes om- 

 svärma densamma för att suga honung. Den lägger sina ägg på 

 bladen af Geranium, så att sambandet mellan växt och insekt är 

 ganska intimt. Näst Lycrena eumedon var Argynnis selene den van- 

 ligaste besökaren, men af mycket mindre betydelse. Vidare ha föl- 

 jande besök iakttagits: Pieris napi (8 blr ^'^/,X Melitani cinxia (1 ^'/e? 

 1 ^y^, 1 "la), Pieris brassicir (3 ^i/g, 6 -^/e), Ccenonympha pamphilus 

 (l ^Ve), Parnassius mnemosyne (l ^^/,;), Anthocharis cardamines (3 ^'/e)^ 

 Lycsena semiargus (l ^'/e)^ Hesperia sylvanus {^y,-,)'. Bombus terrest- 

 ris (2 17,). 



Geranium liicidnin L. 



I full blom ^Ve- ^^^^^ i början af Juli. — Redan innan de små, 

 skära kronbladen bredt ut sig, skjuter pistillen ut sina rosenröda, 

 något åtskilda märken; dess längd är då 7 mm. Ståndarna äro 

 då endast 4 mm. långa; de förlängas emellertid nu betydligt, så att 

 ståndarknapparna, då de öppna sig, stundom nå upp till märkena; 

 dessa stodo emellertid ännu nästan vertikalt, men bredde strax därpå ut 

 sig. Jag fann sålunda växten svagt proterandrisk, icke proterogyn (ss. 

 hos Knuth, Bliitenbiol. II: 1, p. 234 anges), då ju pistillen endast 

 skenbart hinner före ståndarna. 

 Pohjf/ala vulgäre L. 

 Blomning '7,; — /V Besökare: Lycama semiargus (1 blst. -76)- 



