99 



onter. Men om också härigenom svampgnipper. hvilka före liche- 

 niseringen stått hvarandra ganska tjärran. antagit parallellformer i 

 skottets utbildning på grund af en gemensam sträfvan att gifva de 

 i detsamma inneslutna algerna gynsamma förhållanden för deras 

 assimilation, eller hvar för sig med dessa alger alstrat spridnings- 

 enheter — soredier — som till sin natur stå tämligen isolerade 

 inom växtriket, kunna dessa förhållanden icke i någon mån på- 

 tvinga alla de olika svamparna någon annan systematisk gemenskap, 

 än de haft före licheniseringen. 



Då jag nu påbörjar en kritisk undersökning, innehållande bidrag 

 till kännedomen om några af de olika former för art- och varie- 

 tetsbildning. som finnas eller funnits bland laf\arna. vill jag så- 

 lunda ha klarställt, att i en lafs fylogeni ingå såväl den densamma 

 konstituerande algens som svampens utvecklingshistoria och att, då 

 beskrifningarna i öfverväldigande grad äro byggda på svampen inom 

 de respektive konsortierna, de rådande systematiska namnen måste 

 anses tillhöra denna. Orden lafart och lafsläkte kunna af praktiska 

 grunder ej utplånas, men man måste göra klart for sig, att man 

 därvid menar lafsrampart resp. lafsvampsläkte. 



Enär artbeskrifningen inom lichenologien. som nu framhållits, i 

 sä öfverväldigande grad är byggd på svampen såsom sådan, och 

 sålunda praktiskt sedt samma namn skulle kunna användas för 

 lafsvampen som för det konsortium, i hvilket den ingår, kan det 

 synas, som om här förelåge ett principiellt hårklyfveri utan vidare 

 reell innebörd. Men att så icke är fallet ^^sa bland annat de syste- 

 matiska enheter, som af ett flertal lichenologer accepteras för de 

 fall. då s. k. gonidiesubstitution eller näringsalgbyte ägt rum. Askåd- 

 ningssättet om konsortiet som systematisk enhet har haft ett stort 

 inflytande på den hithörande lichenologiska nomenklaturen, och 

 det är tack vare detta, som ytterst närstående, kanske understun- 

 dom till samma storart hörande, om ej identiska lafsvampar kom- 

 mit, som jag anser med orätt, att ryckas mer eller mindre långt 

 från hvarandra inom systemet, därför att gonidierna varit systema- 

 tiskt skilda. Som en preliminär utredning af den första form för 

 artbildning bland lafvarna, nämligen genom detta näringsalgb^ie, 

 som jag nu tar till behandling, måste sålunda min principiella stånd- 

 punkt härutinnan framställas. 



För dem, som anse. att konsortiet är den egentliga bäraren af 

 det systematiska namnet, kan naturligt%'is ej ett sådant gå under 



' VoGLER, Verbreitungsmittel der AlpenpQanzen. 



