102 



Hur ha nu dessa tvenne slag af lafbålar uppkommit? Om man 

 undersöker grönalgsbålar, som nått en diameter af åtminstone 8 — 5 

 mm., finner man att den är tätt besatt med radialt anordnade so- 

 raler, som från att i början ha haft en mera rundad omkrets under 

 bålflikarnas radiala tillväxt utdragas till långsträckta bildningar af 

 ända till 4 mm. längd på en bredd af 0,5 — 0,7 5 mm. I dessa so- 

 raler alstras ymniga, 28 — 45 /i i diameter hållande soredier. Tafl. 

 I. Fig. 1 — 3. Dessa äro uppbyggda af en grupp alger af bålens 

 vanliga Palmellace-typ, stadda i en liflig delning och omspunna af 

 ett hyfparaplektenkym, som äfven intränger mellan algerna. Ur ge- 

 nom yttre agentier — vind eller vatten — kringspridda soredier ha 

 nu tydligen de små grönalgsbålarna uppväxt. De cefalodieliknande 

 cyanofycebålarna måste ha bildats af en Chroococciis och Lecanora- 

 hyfer, hvilka på någat sätt råkat i beröring med hvarandra. Men 

 hvarifrån ha dessa komponenter kommit? 



Det lyckades mig efter åtskilligt sökande att på stenens yta finna 

 några fritt lefvande C/jroococcHS-kolonier af den i cyanofycebålen in- 

 gående arten; tydligen hade den, som cyanofycebålarnas frekvens 

 antydde, vissa år eller årstider varit vanligare. Dessa kolonier 

 svällde starkt vid anfuktning till 0,0 5 — 0,1 mm. breda och ungefär 

 lika höga massor med grynig yta. Men hvarifrån hade hyferna 

 kommit in i sådana kolonier? Något inträngande af utlöpande 

 hyfer från grönalgsbålarna äfven under deras allra första utveck- 

 lingsstadier visade sig bestämdt icke äga rum. Apothecier och 

 pyknid saknades alldeles, hvadan möjligheten att hyfsystemet kom 

 från groende ascosporer eller pyknokonidier var utesluten. Jag er- 

 inrade mig då en i litteraturen hittills nästan alldeles afglömd upp- 

 gift af BoRzi, att han funnit groende Amphiloma miironim-^OYeåiev 

 afsnöra en art konidier, som med Horinidiiim bildade nya Amphi- 

 /o/2ja-bålar. Med anledning häraf böirjade jag, då groende soredier 

 ej stodo att få på själfva skifferytan, i soralerna leta efter sådana. 

 Efter en del arbete lyckades det mig också att i dessa (och än 

 vackrare i material från Torne lappmark. Västra Kaitesuolo på 

 kloritisk glimmerskifTer, leg. Thore C. E. Frip:s I9-V7O6) ej blott 

 finna groende soredier utan äfven att groddslangarna mycket rik- 

 tigt lätt sönderföllo i konidier. Från flera af de rundadt kubiska 

 cellerna i det paraplektenkymatiska hyllet utgå ofta excentriskt 

 papillartade utbuktningar. Då en sådan under tillväxten vidgar och 

 förlänger sig, lägga de sig gärna något utmed sorediens yta. Myc- 



' Sporidi soredlali di Amphiloma murorum. 



