103 



ket snart uppdelas de genom tvärväggar och alltid så att toppcellen 

 blir längst. Tafl. I. Fig. 1 — 3. Dessa cellrader lossa mycket lätt 

 isär, och styckena, bestående af 1 eller 2 — 3 celler, tjänstgöra utan 

 t\ifvel som konidier. Tafl. 1. Fig. 4 — 5. Jag har nämligen ej di- 

 rekt sett dem gro. men väl på C/iroococcHS- kolonierna iakttagit rela- 

 ti\-t korta hyfer. som inträngt från ytan och hvilka i sitt växande ej 

 hunnit mer än ett stycke ner bland alggrupperna. Tafl. I. Fig. 7. 

 Dessa hyfer likna till septering och apikalcell alldeles de soredie- 

 groddslangar, hvilka sönderfalla i de fragment, h^^lka jag tolkar 

 som konidier och som de element, med hvilka L. gelida tar Chroo- 

 coccns-kolonierna i sitt våld. Troligen fästa sig många konidier 

 på samma algkoloni. 



Cyanofycebålen har vid sitt första konstituerande såsom sådan 

 ungefar samma storlek, som den C/iroococcns-koloni ur hvilken den 

 framgår. Moderkoloniens undulerande ofvansida utbytes snart mot 

 en slät yta. och hyfsystemet spaltar alggrupperna genom vertikalt 

 ställda knippen. Alla hyfer äro starkt septerade. Individen, som 

 en tid äro ungefiir halfklotformiga. få en eller annan svagt antydd 

 bålflik. men bli icke öfver 0.- mm. i diameter. Tafl. I. Fig. 9. De 

 tillväxa nämligen föga, om ej den kontakt med grönalgsbålen, hvarom 

 strax skall talas, inträder. De kunna understundom uppträda i stor 

 mängd, under Seiberts objektiv n;o O med S mm. diameter har jag 

 i synfältet räknat ända till 25 stycken. Då de under tillväxten råka 

 hvarandra på sådana områden, sker ingen sammanväxning, ulan 

 tillväxten hämmas ögonblickligen på ömse sidor om kontakten. 

 Tafl. 1. Fig. 10. 



Grönalgsbålen konstituerar sig snabbt ur den groende sore- 

 dien. Redan innan individet nått O.l mm. i diameter, är det 

 fullt differentieradt i de lager som återfinnas i den äldre bålen. 

 Den bildar först en nästan halfstarisk kropp, som genom radial 

 tillväxt snart plattas och i periferien uppdelar sig i flikar. Till- 

 växten är i allmänhet likformig åt alla håll. Tafl. I. Fig. 8. Bålen 

 kan utveckla sig pä detta sätt fullt själfständigt till en eller annan 

 millimeters diameter. Men förr eller senare, oftast mycket tidigt, 

 stöter den mot en cyanofycebal. Det är att märka att utsikten för 

 en sådan sammanstötning betydligt ökas, därigenom att båda bål- 

 slagen tvekas utveckla sig under lika vttre förhållanden; de saknas 



* På steDen i Kaitesuoloesemplaren växte sparsamt en Palmellact fullkomligt lik 

 den i •p*önulgsbaleii. .Möjligen bildas ufven sådan af denna alg cm:1i de nu bcskrifna 

 konidierna 



