SAMMANKOMSTER. 



Botaniska sällskapet i Stockholm. 



Den 18 februari 1907. 



Fil. lic. C. Skottsberg höll föredrag om sina blonibiologiska studier 

 i Stockholms skärgård. Se sid. 61 i denna tidskrift. 



Docenten O. Rosenberg höll föredrag om artbildningen hos Taraxa- 

 ciim och Rosa. Föredraganden ingick på en närmare undersökning af 

 kromosomtalets förhållande till apogamien. Strasburger har redan på- 

 pekat det egendomliga förhållandet att polymorfa släkten mycket ofta ka- 

 rakteriseras af anmärkningsvärdt höga kromosomtal i sina kärnor, t. ex. 

 Alchemilla med 64, Taraxaciim 26, Hieraciiim 34 och 42. Att härur draga 

 någon slutsats om något slags orsakssammanhang mellan polymorfin och 

 kromosomtalet, framhåller Strasburger dock som obcrättigadt, då så 

 l)olymorfa släkten som Rosa och Riibiis hafva 12, resp. 16 kromosomer. 

 Enligt föredragandens åsikt torde man dock ur det anförda förhållandet 

 hos de förstnämnda släktena kunna draga en annan slutsats. Talrika 

 representanter ur de förstnämnda släktena ha visat sig vara apogama, 

 och detta förhållande torde stå i något slags samband med de hos dem 

 konstaterade stora kromosomtalen. Hos Alchemilla och Hieraciiim har det 

 visat sig att de sexuella arterna af dessa släkten äga ungefär hälften så 

 stort antal kromosomer som de apogama, t. ex. Alchemilla arvensis med 

 32, Hieracium aiiriciila med 18 kromosomer. Vid en undersökning af en 

 del Taraxacum-formQr fann föredraganden att en form, odlad i Bergie- 

 lunds botaniska trädgård under namnet T. conferliim i alla undersökta 

 fall hade tetraddelning i embryosäckmodercellen, och att därvid kromo- 

 somtalet var 7, alltså i de vegetativa cellerna 14, d. v. s. hälften af de 

 apogama rora.racizm-formernas. Förekomsten af tetraddelning i embryo- 

 säckmodercellerna kan möjligen t3'da på att denna form ännu är sexuell. 

 A andra sidan fann föredraganden att hos vissa /fo.sa-former, som med 

 stor sannolikhet voro apogama, kromosomtalet ej var 16, utan 32. Hos 

 hittills undersökta släkten med apogama och sexuella former har det 

 alltså visat sig att kromosomtalet hos de sexuella är endast hälften af 

 de apogama formernas. Möjligen kan fördubbling hos de apogama ha upp- 

 stått genom en längsdelning af kromosomerna utan samtidig kärndelning 

 och sålunda en svårighet vid föräldra-kromosomernas bindning under re- 

 duktionsdelningen hafva uppstått. 



