124 



lägre grad af de mest skilda mossor, ej blott af andra lefvermossor utan 

 äfven af löfmossor såväl akrokarpiska som pleurokarpiska och af torf- 

 mossor, huru olika de än i låglandet äro denna t^-p. Å andra sidan saknas 

 den hos våra låglandsmossor. Såsom särskildt märkliga former af ifråga- 

 varande typ visades exemplar af Ambhjstcgiiim adunciim var. orthothecioides 

 och Hypniim phinwsiun var. arcticnm. Ces/a-typens ändamål är tydligen 

 sk3'dd mot hastiga temperaturväxlingar; hos de starkast exponerade alpina 

 mossorna, såsom hos Cesia coraUioides och Prasanthiis, är detta skydd dock 

 otillräckligt såsom synes af de nästan alltid destrueradc bladkanterna. 



Dessutom förevisade före<lraganden ytterligare två för Sverige nya 

 lefvermossor, nämligen Ercmonotiis myriocarpus (Carr.) Kaalaas från 

 Styggforsen i Dalarna och Mörsil i Jämtland samt Marsiipclla Jörgensenii 

 SCHIFFN. från Areskutan. 



Fil. lic. C. Skottsberg föredrog om sina blombiologiska studier i Stocli- 

 holms skärgård. Se sid. 61 i denna tidskrift. 



Den 19 februari 1907. 



Professor O. Jtjel föredrog om fröämnets och fröets utveckling hos 

 Saxifragd graniilala. Bland annat redogjordes för den ledande väfnaden 

 i pistillen, som är af två slag, hvilka af föredraganden betecknades som 

 endolrof och ektotrof ledande väfnad; vidare för uppträdandet af ett tran- 

 sitoriskt perisperm, för den egendomliga utbildningen af två skarpt skilda 

 endospermväfnader, samt för ett organ afsedt för fröets lösgörande från frö- 

 fästet. För detta organ lånade föredraganden en benämning från ett på 

 analogt sätt fungerande organ hos vissa svampkonidier och kallade det 

 fiödisjiinklor. 



Docenten X. Svedelius föredrog om ett fall af symbios mellan zoo- 

 chlorcllor och en marin hydroid. Se sidd. 32 och 46 i denna tidskrift. 



Docenten R. Sernander förelade den nyss utkomna första fascikeln 

 af exsiccatverket "Zoocccidia et Ceeidozoa imprimis })roviiiciae Hhenanaey, 

 utgifvct af A. Y. Grevillius och J. Niessen. 



Lektor H. W. Arnell förevisade några sällsyntare fanerogamer, som 

 insamlats af studeranden Harry Smith och af honom öfverlämnats till 

 universitetsherbariet: Ånthemis arvensis X linctoria (bestämd af Xeuman^ 

 från (iotlland, Vesterhejde, Stcnstu, Anlennaria dioica f. monocephala från 

 Ui)pland, Värmdö, samt en laciniala-iorm af Lainiiiin albiiin från Upp- 

 land, Ramsta, Arby. Jfr liotaniska Notiser 1904, sid. 75. 



Fil. lic. C. Skottsberg redogjorde för den upj)fattning af Macrocgslis' 

 systematiska ställning, hvartill hans senaste undersökningar gifvit anledning. 

 Enligt föredr. bildar Maeroeijslis tillsammans med Nereocystis en naturlig 

 grupp, som utgått ur Lessonia. 



Den ,') mars 1907. 



Fil. lic. C. Skottsberg föredrog om Caepidiiim antarcticiim J. G. Ag. 

 Föredr. hade upptäckt, att Caepidiiim-skoit kunna svälla upp, bli iliåliga 

 oeh växa ut till stora blåsor, som mycket likna Colpomenia siniiosa; dessa 

 blåsor bära jjlurilokulära sporangier. Blåsorna kunde äfven uppträda utan 

 sammanbang med Caepidiiim-akoil^ bvilket tolkades så, att det unga, ogre- 



