REFERAT. 



E. Hannig : Le ber pilz frcics Lolium tcMuulcntuni. Botanische 



Zeitung 1907, I. H. II. 



Vid undersökning af föroreningar i mjöl upptäckte Guerin och Vogel 

 (1898i oberoende af hvarandra, att i frukterna af det s. k. dårrepet. Lo- 

 lium temulentum, förekommer ett skikt af hopväfda svamphyfer på grän- 

 sen mellan fröskalet och aleuronlagret. Detta egendomliga förhållande 

 har närmare undersökts af flera forskare, bland dem främst A. Xestler 

 (181)8. 1904 och E. M. Freeman ^1902, 1903. 1906. Svampen befanns nä- 

 stan alltid vara för handen i fröna, dock utan att någonsin bilda förök- 

 ningsorgan. Freeman påvisade, att svampen ärfves från den ena gene- 

 rationen till den andra, därigenom att hyferna intränga i stamknoppen 

 hos fröets växtämne. Hyferna tillväxa sedan samtidigt med värdplantan. 

 tills de vid dennas blomning ånyo intränga i fruktämnet. G. Lindau på- 

 visade (1904 svampen i frukter af Loliiim temulentiim. funna i 4,000 år 

 gamla egyptiska konungagrafvar. Myceliet har således i minst 4,000 år 

 gått i arf hos värdplantan, troligen utan att någonsin en föryngring» 

 af detsamma genom sporer ägt rum. 



Till det yttre visar Lolium temulentum inga tecken på att den skulle 

 vara behäftad med en svampparasit. Fröna äga mycket god gronings- 

 förmåga. I kampen mellan värdplanta och parasit tycks hår ha inträdt 

 ett för bada parterna förmånligt jämviktstillstånd. 



Frukterna af Lolium temulentum äro som bekant giftiga. Enligt HOF- 

 MEISTER (1892 innehålla de en giftig alkaloid. temulin. som angriper 

 nervsystemet på människor och djur. Då Lolium temulentum är ett ogräs, 

 som i synnerhet uppträder bland hafre och korn. har den stundom åstad- 

 kommit epidemiartade förgiftningsfall med symptom, som delvis likna 

 alkoholrusets. ^ 



Liknande förgiftningsfall åstadkommas som bekant af den från vårt 

 land bekanta ör-rågen och den från Sydryssland af Woronin beskrifna 

 sTaumelroggen . Dessas verkningar bero på förekomsten af svamp i 

 rågkornen och det låg därför nära till hands att antaga, att äfven den 



' Om verkningarna af dårrepet skrifver A. J. Rktzils i Flora oeconomica (^1806) 

 att det »både i bröd och dricka förorsakat hos människor yrhet. swår hufvudwärk. 

 swindel, ängslan, konwulsioner, som ej sällan slutats med döden. På Gottland will 

 man hafva den säkra ärfarenheten. at af Öl bryggt af malt hwari Dår-Repe fins. 

 blir drickaren icke allenast yr och galen, utan under påstående rus blind. » I »Nor- 

 ges va?xtrige» I (1886) säger SchCbelek att »man paa enkelte Steder ikke kunde 

 bruge det .Mel, der var blandct med Svimling til noget Slags Mad, der blev spist 

 til -Middag, men alene til Grod om Aftenen; men det traf da heller ikke sjclden. 

 at alle, der havde spist denne Grod. ikke vaagnedc til den vedtagne Arbeidstid om 

 Morgencn». 



