LIBRARY 

 NEW YORK 

 BOTAMCAL 



UAt(DE^. 



OM NÅGRA FORMER FÖR ART- OCH VARIETETS- 

 BILDXIXG HOS LAFVARXA. 



AF 



RUTGER SERXANDER. 



KAP. II. Depigmentationer såsom retrogressiva varieteter. 



Om också i de allra flesta fall direkta iakttagelser öfver muta- 

 tionens förlopp saknas, kan man med De Vries' med stor säkerhet 

 antaga, att de varieteter bland blomväxterna, hvilka genom depig- 

 mentation skilja sig från hufvudarten, i ett slag föriorat ett visst 

 eller vissa af dess pigment. Afven bland lafvarna finnas sällsynt 

 uppträdande exempel på sådana retrogressiva varieteter. hvilka ge- 

 nom olika slag af depigmentation skilja sig från hufvudarten. och 

 hAilka måste anses som mutanter af densamma. 



Lafvamas färger betingas af lafsyror och. hvad särskildt theciet 

 angår, af vissa laftargämnen. De varieteter albinea. ochrocarpa. 

 cerina etc, som uppträda bland vissa lafsläkten. och hvilka jag nu 

 vill tolka som retrogressiva mutanter, utmärka sig genom partiell 

 föriust af dessa syror och färgämnen. Det gäller här%idlag att från 

 dessa äkta varieteter skilja till det yttre analoga och genom samma 

 totala eller partiella föriust uppkomna depigmentationsformer, men 

 hvilka falla inom den fluktuerande variationens räckvidd. 



Ett vackert sådant exempel erbjuder Xanthoria parietina (L.) Th. Fr. 



Bålens allbekanta gula farg hos denna laf betingas hufvudsakligen 



genom närvaron af kn.sofansyra. Lafsyrehalten i lafbålen tyckes 



stå i samband med belysningsförhållandena, så att den tilltar med 



cAÖkad och aflar med minskad ljusexposition.' Så är äfven fallet 



S ' ^ 



' ' Die Mutationstheorie II. p. 146. 



I "^ 



-^ * Jmfr t. ex. att bålen af den på solöppna lokaler växande Vsnea hirta (L. hål- 

 er 5 °o- men af den i skogar växande V. plicata .L. endast 2 % usninsyra. Wid- 

 H , MAN, Usninsyra I, p. 12. 

 CH Soensk Botanisk Tidskrift. 10 



