150 



Cl. silvatica (L.). Exemplar af dessa lafvar insamlades i ljunghed på 

 Tunåsen, Gamla Uppsala, 19fi01. Följande dag lades de i skålar 

 med vattenledningsvatten, som hölls vid 3° — 6° C, och lingo ligga i 

 dessa till den 7 december, åtnjutande frigidariets diffusa dagsljus. 

 De upptogos och lades på fat i frigidariets (medeltemperatur 3° — 6° 

 C.) sydostfönster samt vattnades med vattenledningsvatten försiktigt, 

 men så ofta, att skotten alltid voro böjliga, tills 19^2^02 kulturen 

 afbröts och exemplaren torkades. Alla arternas skott visade upp- 

 rullnings- och Cladonierna spaltningsfenomen analoga med dem, jag 

 funnit hos de submergerade busklafvarna i naturen. Likaledes 

 hade de förlorat sin glans. Tufvorna voro mer eller mindre upp- 

 lösta genom det att en del skott blifvit vinkelböjda. Endast Cetra- 

 ria islandica visade i luftkulturen säkra tillväxtfenomen; om prof- 

 ven af de andra lafvarna i sin helhet dödats genom submersionen 

 kunde jag ej utröna, säkert var så fallet med en del skott. Dessa 

 tillväxtsfenomen visade sig just i lokalt ökad tangential utsträckning 

 af de mer eller mindre upprullade skotten. 



Men viktigare för hithörande fråga om eventuell utlösning af 

 busklafvarnas fasciationer är den starka tillväxt, som submersionen 

 framkallar hos deras bål. En del busklafvar antaga rent gigan- 

 tiska former. Särskildt gäller detta Cladonia rangiferina (L.) Web., 

 Cl. silvatica (L.) Hoffm., Cl. alpestris (L.) Rabenh. och 67. iincialis 

 (L.) Web., Hoffm., i de lörut nämnda lafmossarna. Till den första 

 arten hör den form af ^^ Cladonia rhangiferina Hoffm.», som Elias 

 Fbies beskrifver från västra Smålands mossar på följande sätt: 

 »ex his» — formae cinerascentes & fuscescentes — »selegi for- 

 mam stygiam, physico respectu memorabilem, in paludibus Smoland. 

 occid. strata compacta, lata & 1 — 2 pedes älta efficientem, inferne 

 mortificato-atram alboguttatam usque dum in turfam abeat. Est 

 Gen. degenerantis analogon suse speciei. Fertilis.» — Själf har jag i 

 sydvästra Närkes moss-»höljor» iakttagit 42 cm. långa exemplar af 

 denna form. Alldeles analoga former finnas där af Cl. silvatica och 

 Cl. alpestris, dock blifva de ej fullt så långa; än kortare blir stygia- 

 formen af Cl. iincialis. — Äfven skottens diameter kan genom ökad 

 radial inlagring af hyfer bli betydligt större än på andra lokaler. 

 Den tangentiala spänningen är stark, så att uppfläkningar ej äro 

 sällsynta. Vanligen ökas samtidigt inskjutningen af hyfer i radial 

 riktning, så att äfven själfva skottväggarna blifva osedvanligt tjocka. 



' Novse schedulse criticse de lichenibus suecanis. Lund 1826, p. 22. 



