158 



rullade lafskottspartierna, hvilkas utsida har sina hufvudnerver 

 sträckta tvärsöfver skottet, komma då att förete en ytlig likhet 

 med sådana tvångsvridna stänglar, på hvilkas yta som bekant rib- 

 borna äro sträckta i sned eller vågrät riktning. ^ Genom dessa 

 torsioner, som på det hela taget sätta skottets båda sidor under 

 lika belj^sningsförhållanden, utveckla sig apothecier oftare äfven på 

 båda sidor än hvad vanligen plägar vara fallet. Hos en del kortskott 

 på såväl margo som själfva bålytan komma egentligen endast mar- 

 ginalnerverna till utveckling. Dessa skott likna med sin triangulära 

 omkrets och marginalnervernas utlöpande i en skarp spets tornar, 

 — De öfriga nerverna, som upptaga väl hälften af skottets >^ta, ha 

 också en bestämmande utvecklingshistorisk betydelse. Spännings- 

 fenomenen i bålens massa utlösas mycket ofta genom att delar af 

 väfnaderna sönderslitas. Liksom hos Alectoria vexillifera bestämma 

 då nerverna riktningen af sprängningarna, och dessa kunna antingen 

 sträcka sig endast genom den ena sidans kortikallager med under- 

 liggande lösare skikt eller ock gå genom hela skottet. Ingenting 

 är också vanligare än att se bålen genomdragen af perforationer, 

 orienterade efter nervaturens förlopp. Genom interkalär sträckning 

 af perforationens sidor och adventivskottbildning från dessa kunna 

 mycket bisarra bildningar uppstå. Nerverna sträcka sig äfven upp 

 i amphithecium Jfr öfre delen af Tafl. IV. Den starka utbild- 

 ning, som de äfven här ernå, medför en mycket karaktäristisk för- 

 ändring af de gamla apothecierna. I dem inträda nämligen samma 

 slags sprängningsfenomen. Amphitheciet har formen af en platt 

 skål. Denna vidgar sig dels i radial, dels i tangential riktning. Theciet 

 kan icke hålla jämna steg med denna tillväxt utan spränges sön- 

 der, hvarigenom amphitheciets insida blottas på allt större och större 

 fält. Vid de spänningar, som inträda genom såväl de radiala som 

 tangentiala sträckningarna, springa dessa fält sönder, så att hela 

 amphitheciet upplöses till ett hufvudsakligen af runda nerver bildadt 

 nät, på hvars ofvansida maskorna här och där bära fragment af 

 theciet. Utseendet blir än mera bisarrt då liksom hos Physcia 

 ciliaris (L) DC- adventivgrenar utväxa från margo. Apotheciets 



^ Jfr t. ex. figurerna 121 och 122 i Dk Vries, Die Mutationstheorie II, p. 569—570. 



-' AcHARius (Methodus p. 256) uppställer på grund af denna nästan normalt upp- 

 trädande företeelse en särskild varietet aciinota, »scutcllis confertis amplis ciliatls 

 ioliolisque laciniatis radloso-fimbriatis». 



