160 



samma är dess egendomliga '>sciitell(i'>\ Dessa äro pro planta^ ra- 

 tione magna% vesiculosa% glabra% foramine in summo parvo pra- 

 dita, multis rugis inaquales, cinerei extus, intus obscure purpurei 

 coloris». Angående förekomsten säges: »Rich. Richardson in pascuis 

 montanis, Emmot-Pasture dictis prope Coln in Lancastriensi 

 Comitatu invenit raram & elegantem hane speciem». Tab. XXIV, 

 Fig. 82, meddelar han aibildning af två små bitar af den nya lafven. 



Ar 1786 ger.lAguiN i sina Collectanea I Tab. 4, Fig. 3 c en ny 

 färglagd figur af originalexemplaret i Dillknii herbarium i fuktigt 

 tillstånd. 



HoFFMANN, som reproducerar såväl Dillenii som Jaquins figurer, 

 visar 1790 i sina Lichenes I p. 69, att lafven i fråga, hvilken ännu 

 ej anträffats på några nya lokaler, är en Platisma, hvilken, dä 

 LiNXÉ i Species plantarum 1753, p. 1146, upptagit den som »Lichen 

 ampiiUaceiis>^ , kallas Pl. ampiillaceiiin. 



Först 1803 pekade Acharils i sin Methodus p. 297 i anslutning 

 till ett bref från Smith, som tydligen studerat originalexemplaret,' 

 på samhörigheten med Cetraria glaiica (L.) Ach.: »est hujus Liche- 

 nis varietas monstrosa, cujus lacinia^ inflato-buUata pro apotheciis 

 habila & descripta fuere». 



Redan förut hade emellertid dess samband med (Cetraria glanca 

 blifvit insedt. I Flora Danica, Fasciculus decimus 1771 afbildas 

 Tab. 598 en »Lichen glaucus f. 1 tuberculosus», helt säkert efter 

 ett danskt eller norskt exemplar. På denna afbildning är det lätt 

 att öfvertyga sig om identiteten med ampiillacea. 



Sedan man emellertid genom Smith och Acharius fått klart för 

 sig att ampiillacea endast var en »monstrositet», har man ägnat 

 den föga uppmärksamhet. 



Själf har jag lyckats finna den på tvenne ställen i naturen. Det 

 ena är: Närke, Lerbäck, Klockarhyttan på döda grankvistar i 

 skuggig granskog (1902 och 1903); det andra: Uppland, Alsike, 

 Kungshamnsmossens strand på grankvistar i barrskog (l9io04). 

 Bildningsafvikelsen tog sig i bägge fallen tvenne slags uttryck: 



l) På en begränsad punkt af den för öfrigt släta ytan och ett 

 stycke från margo börjar bålen hvälfva sig, så att på undersidan 

 en liten grop, på öfversidan motsvarad af en knöllik upphöjning, 

 kommer till synes. Hvälfningen tilltar i omfång och höjd. Då 

 den nått ett par mm. i diameter, börjar ofvandelen att tillväxa 



'^ År 1792 skrifver emellertid Withering i Britlsh plants p. 189: »A figure oiily 

 is to be found in the Dillenian herbarium. Mr. Woodward». 



