161 



starkare än underdelen, och en skaflad l)låsa ined vägi< af lialens 

 normala byggnad uppkommer. Genom olikformig tillväxt veckas 

 denna blåsa, som kan nä 12 mm. eller mera i diameter, i starka 

 oregelbundna veck. 



21 Hvälfningen inträder invid själfva margo. En kupolformig 

 ansvällning uppstår, som genom olikformig marginal och interkalär 

 tillväxt snart uppdelas i en mängd också hvälfda ilikar. Hela 

 gyttringen. som kan bli ända till 25 mm. i diameter, påminner 

 om den dicht buscheliges, fast blumenkohlartig verzweigtes Gebilde. 

 dessen Aestchen kurz bleiben und glatt kuppelförmig abgerundete 

 Enden besitzen-, hvilken Bittkr^ beskrifver och af bildar för Epcrnm 

 fiirfiiracea. 



Det är möjligt att här föreligger ett cecidiologiskt fenomen. Jag 

 har nämligen på migra af Klockarhytte-exemplarens bläsor funnit 

 perithecierna af en pyrenomycet. Men det linnes också möjlig- 

 heter för en verklig bildningsafvikelse (eventuellt utlöst genom en 

 svampinfektion), hvilken i så fall har analogier med de på olik- 

 formiga interkalära tillväxtföreteelser grundade bildningar, som jag 

 i det föregående sökt tyda som fasciationer. Särskild! vill jag 

 nämna att jag på de fascierade exemplar af Alecloria cincinnata, 

 som p. 32 nämndes som 1850 insamlade af R. H.vrtmax på Snasa- 

 högen. funnit flera blåsor af alldeles samma natur som typ 1) hos 

 Cetraria ylaiica. 



Besläktade med den eventuella fasciation, som nu skildrats, äro 

 möjligen de egendomliga uppblåsningar af podetieskottet. som af 

 Th. Friks- iakttagits hos Cladonia iincialis (L.) Fr.: Monstrosita- 

 tem podetiis apices versus nodis subglobosis impresso-punctatis v. 

 foveolatis dense obsitis et varie tortis insigneni ad Witulfsberg pr. 

 Upsaliam legimus. Subsimilem in Hekkefjeld Xorvegia^ invenit 

 N. O. Ahnfelt . — Hvad Vitulfsbergsformen beträffar, har jag pa 

 snitt genom blåsorna ej kunnat upptäcka någon parasit. I korti- 

 kallagret iinnas klotformiga, ihåliga ansvällningar till större delen 

 omgifna af gonidiallagret. De mynna utåt genom en tydlig por. 

 Man skulle kunna misstänka gröpper efter utfallna perithecier, men 

 intet spar af sådana kunde skönjas. 



' Variabilität einiger Laubflechtcn p. 44(5 & Taf. XI. Fig. 4/. 

 - Lich. Scand. p. 63. 



