167 



bildningen. Att befruktning, förmedlad af spermatier och trikogyn- 

 ascogonapparaten. såsom Stahi.s klassiska undersökningar lärde oss 

 känna den, förekommer, mäste nu betraktas som ett faktum. Hvad 

 Cladonia beträffar, har som bekant den man, som ägnat detta 

 märkliga släktes utvecklingshistoria de mest omfattande undersök- 

 ningarna, nämligen Krabbe, i sitt stora arbete Entwicklungsge- 

 schichte und Morphologie der polymorphen Flechtengattung Cla- 

 donia'^ kommit till det resultatet, att de ascogena hyferna i apothe- 

 cierna. till hvilka han räknar hela podetiet, uppkommit utan någon 

 befruktningsprocess. Emellertid ha i spetsen af själfva podetierna 

 påträffats såväl ascogon som trikogyn, hvadan Krabbes teori om 

 podetiet som apothecium måste falla och tillvaron af en befrukt- 

 ning åtminstone ifrågasättas. Skulle emellertid ascosporerna hos 

 Cladonia ha bildats genom befruktning — i detta dessutom mellan 

 en mutant och dess moderart — . är det. med kännedom om den 

 kolossala betydelse den rent vegetativa förökningen spelar inom 

 släktet, tämligen ringa utsikt för att i naturen verkligen fmna indi- 

 vider, uppkomna ur groende ascosporer som påträffat den behöfliga 

 näralgen. Dä dessutom sektorial variation, framkallad som Mendel- 

 spaltning, till och med bland fanerogamerna ännu mäste anses som 

 ganska sällsynt, förefaller det säkrast att åtminstone tills vidare 

 låta denna förklaringsgrund bortfalla för de blandade färgerna hos 

 bägarlafvarna. 



Frågan om sexualiteten kvarstår emellertid för de andra knopp- 

 variationerna, till hvilka vi nu komma, fenomen, hvilka annars 

 torde falla inom de vegetativa mutationerna. För hvarje särskildl 

 fall måste den upptas till ompröfning. 



Det möter ofta vanskligheter att öfverflytta skottbegreppet, bil- 

 dadt som det egentligen är för kärlväxternas morfologiska uppdel- 

 ning, på svamparna. Oftast är det af en mångfald hyfer bildade 

 komplexer som kallas skott, men äfven de enskilda hyferna kunna 

 ibland på grund af sin individualiserade utveckling beläggas med 

 detta namn. I ett apothecium har t. ex. hvarje ascus, utbildad 

 som den är som spetsen af en individualiserad ascogen hyf, om 

 man så vill, betraktas som ett skott, likaså parafyserna. De blan- 

 dade C/«don/a-depigmentationerna kunna sålunda i stället för sek- 

 toriala variationer helt enkelt kallas knoppvariationer. Detsamma 

 gäller om följande mycket egendomliga sektoriala variation i vissa 

 lafvars hymenium, som jag tills vidare uppfattar som en vegetativ 

 mutation. 



Srensk Botanisk Tidskrift. l'-^ 



