173 



Vi komma nu till den svåra frågan om dessa knoppvariationers 

 natur. 



De äro morfologiskt att anse som adventivskott, ungefar öfver- 

 ensstämmande med dem jag i ett par fall i Klockarhyttan, aspstam 

 '19'5^03> och Södermanland, Ö. Vingåker. Sjöholm I19fg04) funnit 

 hos R. farinacea. men där dessa varit af samma natur som 

 moderskotten. Dessa adventivskott hade, liksom hos Alectoria ni- 

 (lulifera Norrlin, utgått från kanten af soralerna och bildat om- 

 kring dessa täta buskar, hvilka gif\a exemplaren ett ganska karak- 

 täristiskt utseende. Äfven äkta sorediegrenar Schwexdener! fun- 

 nos. Xägon försvagning i moderindividens vitalitet kunde ej kon- 

 stateras. 



Någon återgång till en ungdomsform kan icke af samma skäl 

 som hos Lsnea sättas i fråga. Unga fraxinea-indixid hafva intet 

 af /"arznarea-karaktär. 



De återstående förklaringsmöjligheterna måste diskuteras med 

 hänsyn äfven tagen till de /?«nja/zna-skottvariationer, öfver hvilka 

 Hle^ redan 1898, utan att tolka dem som sådana, lämnat synner- 

 ligen omsorgsfulla beskrifningar, som dock i htteraturen hittills blif- 

 A-it alldeles förbisedda. Hue insamlade sommaren 1897 i ett myc- 

 ket stort: antal — plusieurs centaines' - — alla de Ranialina-foT- 

 mer, som växte på de höga popplarna utmed en väg ej långt från 

 Nancy. Hans samlingar visade sig kunna fördelas på de tre arterna 

 farinacea. fastigiata och fraxinea, hvardera representerad af ett antal 

 olika former. Men dessutom fann han ett antal exemplar af en 

 ny form, som han kallar R. fastig iato-fraxinea Hue. Hithörande 

 exemplar bestå till en del af fastigiata-. tiU en del af />«.iinea-skott. 

 Att denna beteckning af de olika skotten är riktig, styrker han ge- 

 nom undersökning af deras sporer och kortikallager. De som /"«- 

 stigiata betecknade skotten hade t. ex. i allmänhet krökta, fraxinea- 

 skotten raka sporer o. s. v. Det sätt, på hvilket det ena skottslaget 

 är förenadt med det andra, tyder enligt min tanke pa sammanväx- 

 ning mellan tvenne indirid af de resp. arterna. Antingen äro näm- 

 ligen de olika skottslagen förenade med hvarandra enbart med 

 gomphus. eller ock med gomphus + ett gemensamt skottparti af 

 1 — 4 mm. höjd; sa fattar jag åtminstone hans ord 1. c. p. 26': 

 -Je les diviserai dabord en deux catégories; I. Ceux dont les la- 

 ciniures primaires partent d un méme point de lécorce et par con- 

 séquent ne sont soudées qu ä la base. II. Ceux tjui attachés a lécorce 



' Les Ramalina ä Richardmesnil. 



