212 



Uppgiften att en vinterek skulle hafva funnits i AltVa har ej 

 genom något herbarieexemplar bekräftats. 



Det är sålunda troligt, att vintereken ej tillhör (iotlands flora, 

 och det är ej bevisadt, att den någonsin gjort del. 



Belysande för det värde, som bör tillmätas fruktskaftets längd å 

 herbarieexemplar, är följande. I Othems socken sågs den 23 ang. 

 1903 ett träd, som i riklig mängd bar oskaftade, ärtstora frukter, 

 ofta flera tillsammans. Det såg vid hastigt påseende ut som en 

 Q. sessiliflora. Frukterna (jag medräknar för korthetens skull svepe- 

 skålen under benämningen »frukt») sutto dock löst och voro kanske 

 angripna af någon parasit. Men under trädet lågo gamla svepe- 

 skålar med långa skaft — hoptals, och slutligen upptäckte jag 

 i trädets krona åtskilliga frukter med mer än tre centimeter långa 

 skaft. Trädet blef sedan nedhugget. 



Koeleria ylaiica (Schkuhr) DC. Denna art, som ej blifvit sedd 

 på det egentliga Gotland, förekommer på Sandöns n. ö. sida å en 

 dyn, hvarå arbeten för sandens bindande blifvit utförda. Det kan 

 därför anses tämligen säkert, att växten nyligen inkommit genom 

 människans förvållande. Den öfverensstämmer tämligen väl med 

 var. intermedia (Ahlqv.) Domin., hvilket lär vara den form, som är 

 allmännast på Jylland. 



Dessutom iakttogos på Sandön följande arter, som komplettera 

 ofvannämnda växtförteckning för Gotland: 



Matricaria inodora (enst.), 

 Artemisia campestris (Gården), 

 Antennaria dioica (Gården), 

 Solidago virgaurea, 

 Tussilago farfara. 

 Centaurea scabiosa (Gården), 

 Cichorium intybus (Trädskolan), 

 Sonchus asper (n. fyren), 

 Lampsana communis (n. fyren), 

 Hieracium Pilosella (Gården), 



» sabulosorum (n. fyren. Gården), 



' Nomenklaturen efter Neumans och Ahlfvengrens flora. 



