216 



den växer på fjället Kärpile och andra högtjäll — vid Kåbdojavre, 

 en sjö som ligger nära norska gränsen men ett godt stycke in i 

 Lule lappmark i en trakt som få eller inga botanister efter Lilje- 

 blad besökt. Vill man räkna detta fjäll till Tornej avreområdet, så 

 måste detta område tagas i en alltför vidsträckt bemärkelse och 

 med samma skäl skulle då räknas dit Kebnekaise och hela det 

 omgifvande högfjällspartiet. 



G. Wahlenberg kom aldrig under sina berömda resor i Lapp- 

 land åren 1800 och 1802 till dessa trakter. 



J. W. Zetterstedt följde under sin resa år 1821 Torne älf 

 uppåt till Tornej a vre, gick därifrån öfver till Norge och återvände 

 öfver Alten, Kautokeino och Muonio älf. 



L. L. L/ESTADius, som under 22 år ägnade sig åt omfattande 

 undersökningar af växtligheten i Karesuando socken, har förmod- 

 ligen äfven besökt Tornejavreområdet. Lejonparten af hans arbeten 

 gälla likväl Karesuando och Enontekis, hvilkas flora i åtskilliga 

 punkter visar sig afvikande. 



R. F. Fristedt och F. .1. Björnström gjorde sommaren 1852 

 en för kännedomen om växtligheten omkring Torne älf, Tornejavre 

 och de kringliggande fjällen särdeles lärorik resa. De följde Torne 

 älf, passerade Vittangi, Jukkasjärvi, Kurravaara och nådde Torne- 

 javre vid Tarrakoski. Efter att hafva undersökt Laimollahti och 

 bergen Opisoive, Nagerolka och Ripanes, besökte de det vid sjöns 

 norra sida belägna fjället Waivanenlaki (= Majvatjåkko), rodde 

 därifrån till sjöns nordvästliga ända (Pålnoviken) och gingo öfver 

 fjällryggen till Norge, hvarifrån de dock snart återvände för att 

 egna iVbiskodalen och Nuljalaki (= Nuoljatjället) särskild uppmärk- 

 samhet. 



K. P. HÄGERSTRÖM besökte dessa trakter år 1880. Från Fager- 

 näs vid Bejsfjord i Norge gick han öfver Pahtajärvi till Abisko och 

 Nuolja, drog därifrån österut och besökte de förut af Fristedt och 

 Björnström undersökta fjällen, följde sedan Rautasälfven och Rau- 

 tasjärvi och gick öfver Sjangeli till Elvegaard i Norge för att där- 

 ifrån anträda hemresan till Sverige. 



Är 1903 invigdes den högnordiska järnvägen och därmed in- 

 trädde en ny era för dessa trakter, till hvilka man nu kan komma 

 bekvämt, fort och billigt. Samma år öppnades den naturvetenskap- 

 liga stationen vid Vassijaure för botanister och andra forskare. 

 Ungefär samtidigt härmed hade Svenska turistföreningen både vid 

 Vassijaure och vid Abisko anordnat turiststugor, hvilka snart togos 



