218 



kalkskiffrar eller dolomit, med en rik och växlande flora. En så- 

 dan canon, den af dem alla mest bekanta, känd för sin skönhet 

 och yppiga växtlighet är den, som Abiskojokk bildar nära sitt ut- 

 lopp och vid hvilken den gamla turiststugan vid Abisko fått sin 

 plats. Ännu ståtligare canonbildningar finnas emellertid vid sjöns 

 norra sida, där Snuorajokk och Ortojokk skära sig ned genom 

 klipporna, och äfven vid andra älfvar möter man liknande klyftor. 

 Det med älfvarna nedförda gruset har llerestädes utanför flodmyn- 

 ningarna samlat sig i sandreflar, som omsluta laguner; både sand- 

 reflar och laguner af eminent botaniskt intresse. 



Floran inom Torne lappmark företer i olika trakter rätt anmärk- 

 ningsvärda olikheter. I synnerhet synes, om än gränserna ännu 

 icke kunna uppdragas, skillnaden mellan den västliga och östliga 

 floran vara rätt betydlig. Man kan sluta härtill af C. P. L.1':stadh 

 »bidrag till kännedomen om växtligheten i Torneå lappmark , 

 hvilka hufvudsakligen hämtats från L. L. L.^^stadii och hans egna 

 undersökningar af Karesuando och Enontekis socknar; däri om- 

 talas näml. SS. tillhörande dessa trakter en mängd växter, hvilka 

 längre västerut eller inom det af mig (något oegentligt) ss. Torne- 

 javreområdet betecknade gebitet antingen alls icke j^åträffats eller 

 endast anmärkts i enstaka exemplar. Enligt C. P. L.5>:stadius är, 

 för att anföra exempel, Veronica longifolia rent af en karaktärsväxt 

 för Torne lappmark och lär nog vara så i dess södra och östra 

 del. Enligt Fristedt går den dock ej längre västerut än till Kurra- 

 vaara. Af mig är den icke påträffad inom Tornejavreområdet. Mul- 

 yediiim sihiriciun skall, för att anföra ännu ett exempel, enligt L. 

 L. L.*:sTADii's vara allmän vid älfstränderna i Torne lappmark. 

 Icke heller denna är mig veterligen sedd inom området väster om 

 Jukkasjärvi. Enahanda synes förhållandet vara med Saxifraga 

 Hirculus, Ledum pidustrc. Saliv tetrandra, caprca, depressa, mijrtdloi- 

 dcs, Potamogeton gramineus och perfoliaius, Cjircx Uixa, limosa, tenui- 

 folia, heleonastes m. fl., m. fl. 



Västra delen af Torne lappmark — hvilken i denna uppsats be- 

 tecknats såsom Tornejavreområdet (i vidsträcktare bemärkelse) — 

 företer redan för en ytlig betraktare inom skilda delar rätt märk- 

 bara olikheter. Särskildt den nordvästra delen — Riksgränsen, 

 Vassijaure, Kopparåsen — utmärkes af ett hårdt klimat och får 

 därigenom ett helt annat utseende och en mera arktisk flora än 

 det egentliga Tornejavreområdet och Torne- och Rautasälfvarnas 

 lloddalar. Såsom karakteristiska för detta kalla område må an- 



