274 



blad, och endast fyra kronblad, två (innanför de små foderbladen) 

 större än de öfriga och klufna i spetsen. Ståndarna voro 11, näm- 

 ligen 1 — 2 — 4—4 (de senare antalen innanför de stora kron- 

 bladen), fruktbladen sex, två innanför hvardera af de två stora 

 kronbladen. Närmast ansluter sig denna blomma otvifvelaktigt till 

 de sextaliga. En annan hade fem normalt utvecklade foderblad och 

 fem sinsemellan lika, men ovanligt stora kronblad; ståndarna voro 

 12, nämligen 1^ — 3 — 2 — 1 — 5 (borde efter kronbladets knopp- 

 läge vara 3), fruktbladen sju. Här hade sålunda inträdt ett för- 

 ökad! antal blad i blommans inre kransar. En tredje hade fyra 

 sinsemellan lika stora kronblad. Foderbladen voro likaledes fyra, 

 af hvilka två hade normal storlek och ställning, ett var betydligt 

 mindre och stod midt utanför det kronblad, som betäckte luckan 

 mellan de båda normala foderbladen; det fjärde (motsatt det lilla) 

 var mycket större än de öfriga och klufvet ända till midten samt 

 stod midt utanför ett kronblad. Ståndarantalet var 11, nämligen 

 3 (innanför det klufna foderbladet) — 3 — 3 (innanför det lilla 

 foderbladet) — 2. Fruktbladen voro fem, två (innanför det lilla 

 foderbladet) mindre än de öfriga. Egendomligast af alla är en 

 blomma, som insamlades redan 1899. Förblad (högblad på blom 

 skaftet) saknas här helt och hållet. Endast fyra foderblad äro ut- 

 vecklade och dessa af ganska olika storlek; mellan två af dem fmns 

 en lucka, lagom stor för att rymma ett femte foderblad. Kron- 

 bladen äro 10, fem i en yttre krans och fem i en inre krans, 

 båda kransarna med kvinkuncialt knoppläge. Ett i den inre kransen 

 är osymmetriskt och nedtill förtjockadt i ena kanten; uppe på skif- 

 vans öfversida närmare ena kanten än den andra sitter en half 

 ståndarknapp, hvilken dock saknar hornlikt bihang. Tretton fullt 

 utbildade ståndare finnas, nämligen 1 (innanför det osymmetriska 

 kronbladet) — 3 — 2 — 3 — 4; en af de sistnämnda fyra stån- 

 darna är i spetsen försedd med ett tunt, bladlikt, nästan cirkel- 

 rundt, 2,5 mm. bredt bihang, sannolikt en förlängning och vidare 

 utveckling af knappbandet. Fruktbladen äro sex. Denna blomma 

 är en otvifvelaktig anomali och undandrager sig hvarje säker mor- 

 fologisk tolkning. 



I min redan inledningsvis omnämnda uppsats framhöll jag, att 

 kronans knoppläge hos öfriga af mig då undersökta Pijrola-arter 

 {P. chlorantha Sw., P. rotundifolia L, P. minor L. och P. secunda 

 L.) icke är underkastadt så stora växlingar som hos P. uniflora; 

 de äro i detta afseende mera fixerade. Detsamma gäller, för så 



