292 



ningen, till bredden intermediära mellan de båda hufvudarterna, ännu i 

 torrt tillstånd 9 — 13 mm. breda. 



Honaxet, på O — 10 mm:s afstånd från hanaxet, är betydligt tjockare 

 än hos T. angustifolia, men ej fullt så tjockt som hos T. latifolia, ända 

 till 33 cm. långt, till färgen likt T. angustifolia men med djupare brun 

 färg. Blommans hår bruna i spetsen, men i allmänhet icke förtjockade, 

 såsom fallet är hos T. angustifolia. Pistillens märke brunt, långt och 

 trådsmalt som hos T. angustifolia. Då jag den varma sommaren 1901 

 för första gången den 27 juli såg denna hybrid, var frömjölet i allmän- 

 het borta. På de pollenkorn, som ännu voro fastade vid ståndarna, 

 tyckte jag mig märka, att pollenkornen dels voro isolerade dels såsom 

 hos T. latifolia sammanhängande, dock ej 4 och 4 utan mera 2 och 2 

 eller 3 och 3. Fruktsättningen dålig eller ingen. 



Senare på hösten visade både hybriden och T. angustifolia den gemen- 

 samma egenskapen, att öfverallt på axet framsköto de gröna, i spetsen 

 förtjockade, till s. k pistillodier (Engler"! ombildade ofruktbara blom- 

 morna. 



Såsom viktigt kännemärke mellan de båda hufvudarterna angifves i 

 Hororna, att blomfästets utlöpare hos T. angustifolia äro mjxket korta, 

 kägelformiga, 0,5 — 1 mm. långa, medan däremot hos T. latifolia dessa 

 utlöpare äro ända till 2 mm. långa, trådsmala och slaka. Hybriden 

 visade härutinnan den egenskapen, att dessa utlöpare på några ax voro 

 korta och styfva, på andra långa och slaka, ja, till och med samma ax 

 kunde hafva båda dessa slag af utlöpare blandade om hvarandra. 



ASCHERSON och Gr>*:bner, som i Synopsis der Mitteleuropäischen Flora, 

 I, pag. 278, lämna en beskrifning på denna hybrid, anföra dessa skilj- 

 aktiga utlöpare hos fruktfästet såsom hybridens viktigaste karaktär. 

 Genom att göra fästet fritt från blommor och hår har jag på många ax 

 konstaterat denna karaktär hos den af mig funna hybriden. 



Såsom sammanfattning af karaktärerna kan anföras, att hybriden till 

 de vegetativa delarna liknar T. latifolia, men till axet och blommorna erinrar 

 om T. angustifolia, vid första påseendet sj^nes den vara en m3'^cket kraftig 

 2\ angustifolia. 



Genom tillfälliga besök på växtplatsen i början af september månad 

 under de flesta af de följande åren har jag haft tillfälle att följa denna 

 hybrid och alltid funnit densamma väl utvecklad. Hösten 1903 var den 

 till större delen steril med endast få blommande exemplar, hvilket möj- 

 ligen kunde bero på kall och ogynnsam vädei'lek sommaren 1902. 



Sistlidna sommar observerade byråchefen i Domänstyrelsen Th. Ör- 

 tenblad enstaka exemplar af hybriden växande vid östra ändan af Eds- 

 viken omkring 2 km. från det stora beståndet. 



I sammanhang härmed kan nämnas, att då jag sommaren 1905 vista- 

 des i Söderköping, observerade jag vid Storåns utlopp i Slätbaken vid 

 Mem en Typha-iorm, som genom sin höga växt, grofva form, blågröna 

 färg samt de närstående han- och honaxen mycket liknade den vid Pen- 

 ningby ån funna hybriden. Då jag den 27 juli 1905 såg denna form, var 

 den så litet utvecklad, att frömjölet var knajjpt färdigt, medan hanaxen 

 på alla i närheten stående exemplar af T. angustifolia voro affallna och 



