31(3 



lato paullo densius pilosa, in petiolis densiuscule et longe pilosa, 

 in marginibus sat dense ciliata. 



Inflorescentia oligo- v. sat polycephala, humilis, läxa v. subcon- 

 tracta, paniculata, e ramo ex axillo folioli exorto ssepe indetermi- 

 nata, ramis mediocriter longis, arcuatis et pedicellis sat brevibus, 

 acladium 5 — 15 mm. longum vulgo paullum superantibus v. sequ- 

 antibus dense canofloccosis, glandulis brevibus, inferne rads, su- 

 perne sparsis — densiusculis vestitis. 



Involucra parva, brevia, canovariegata, squamis exterioribus line- 

 aribus, obtusis, in margine ± floccosis, interioribus latioribus, line- 

 aribus, supra medium sensim in apicem obtusiusculum — subacu- 

 tum attenuatis, in marginibus pnesertim basin versus ± floccoso- 

 marginatis, omnibus dorso sparsim — (inferne) densiuscule stellatis, 

 glandulis parvis, densiusculis et pilis brevibus obscuris, apice brevi 

 canescente, in involucro primario sparsis, in inv. reliquis raris ob- 

 tectis. 



Calathiiim obscure luteum, sat plenum, 30—35 mm. latum. Li- 

 guloe breviter dentataj, sat latse, apice glabrge. Stijhis livescens. 



Denna vackra form utmärker sig genom sina mörkt gröna i gul- 

 aktigt skiftande, fasta och breda, undertill blågröna och ofta äfven 

 lefverfärgade blad med äfvervägande bred, ofta något hjärtlik has, 

 den låga korgsamlingen med bägböjda askgrå, akladiet föga eller 

 icke öfverskjutande grenar och korta holkar, som äro brokiga af 

 företrädesvis i holkfjällens kanter samladt stjärnludd, samt små 

 mörkt gula korgar med breda korttandade liguler. Holkarna äro 

 därjämte klädda af korta glandier med inblandade mörka och 

 korta föga hvitspetsade hår, som äro talrikast på primärholken, 

 men sparsammare på sidoholkarna, där de till följd af sin korthet 

 lätt förbises. Stjälkbladet är fästadt än nära basen och är då större, 

 än högt upp och är i så fall föga utveckladt. I detta fall och då, 

 såsom stundom händer, ett htet brakteliknande blad (utom det 

 nedtill befmthga stjälkbladet) är utveckladt i närheten af korgställ- 

 ningen, blir denna ofta nedåt obegränsad genom en gren från detta 

 bladveck. Äfven då bladet är fästadt nära stjälkens midt, utbildas 

 ej sällan från dess veck en kort men vanligen enblomstrig gren. 

 Detta förhållande tyder på släktskap med suhccesiiim-iypens former. 

 Holkarna påminna också till beklädnaden och sitt allmänna ut- 

 seende ej så litet om föregående, men fjällen äro nästan jämnbreda 

 och trubbiga eller kort spetsade utan den karaktäristiska tjärbruna 



