333 



ligen urskiljas R. rosens L. med utbredning uti Egypten, norra Ara- 

 bien. Palestina. Syrien jämte Cypern samt södra Persien och den 

 R. roseus närstående R. cijprius Murb.. endast känd från Cypern, 

 samt H. vesceritensis Murb. endast från Biskra. 



Nu framhålles af MrRBP:{:K särskildt följande förhallanden; R. cyprius. 

 som är närbesläktad med R. mscus. intager med afseende pa geogra- 

 fisk utbredning så att säga ett hörn af R. msens' utbredningsområde. 

 Samtidigt uppträder denna sistnämnda art. som alltså också förekom- 

 mer på Cypern, just på denna ö i former, som närma sig R. cyprins. 



Vidare finna vi R. simpliciporiis ^ maderensis och R. simpliciflorus y 

 libycus med utbredningsområden, som gränsa intill, men falla utom 

 utbredningsområdet för hufvudformen R. simpliciflorus a typicus. 



Detsamma är slutligen ocksä fallet med R. nesicarius j- rhodophysa 

 i jämförelse med dess hufvudformer. 



Då således inom ett stort klimatiskt likformigt område det just 

 är pä gränserna, där de klimatiska förhållandena begynna ändra ka- 

 raktär, som underarterna uppstå, så synes detta tala för att de 

 morfologiskå af\ikelserna hos underformerna i jämförelse med huf- 

 vudformens i detta fall äro att tillskrifva klimatiskt verkande fak- 

 torer. Ett stöd härför är då också, att just på gränsområdena mel- 

 lan hufvudarterna och de respektive underarterna dessa äro relativt 

 svagast differentierade, med talrika öfvergångsformer. Det är just 

 häri som ett af sannolikhetsbevisen för artbildningen under infly- 

 tande af }-ttre klimatiska faktorer skulle ligga. 



Men i de fall. där den nya arten förekommer tillsammans med 

 stamarten. d. v. s. där de respektive arternas utbredningsområde 

 icke utesluta hvarandra i såsom förhållandet är med R. roseus och R. 

 cyprius samt R. vesicarius a typicus och R. planivalvis), där kan det 

 väl ändå knappt nekas, att man måste fråga sig. hvarför icke de 

 klimatiska faktorerna då skulle verkat likformigt artombildande på 

 alla. utan som nu tillåta såväl den nybildade arten att trifvas som 

 att stamformen lefver kvar. Man skulle väl snarare vänta sig att 

 alla former ombildades och så till sist stamformen åtminstone ge- 

 nom selektion doge ut. för så vidt ej en ständig nyinvasion af den- 

 samma från angränsande områden måste tänkas alltjämt äga rum. 

 Det kan ju heller icke nekas, att just det förhållandet, att de nya 

 underarterna förekomma på små öar ( R. cyprius på Cypern. R. 

 simpliciflorus fi maderensis på Madeira och R. resicarius y rhodophysa 

 på Canarieöarna och angränsande kustremsa" i viss mån skulle sna- 

 rare tala för en uppkomst genom mutation och endemismen skulle 



