337 



vårt land, äfvensom för att skalTa mig en på iakttagelser i naluren 

 grundad uppfattning af desamma ägnade jag dem sistförflutna som- 

 mar min uppmärksamhet. Då de till följd af sin storlek och sin 

 karakteristiska hahitus lätt kunna urskiljas och igenkännas äfven 

 af den, som ej speciellt sysslat med lafvar, har jag ansett det icke 

 vara ur vägen att för Svensk hotanisk tidskrifts läsare i korthet 

 påpeka resultatet af mina iakttagelser. 



I Th. M. Fries' Lichenographia scandinavica (1871) betraktas P. 

 eiuaiista och P. alpicola som väl skillda arter. P. vittata hänföres 

 som varietet under P. physodes, och P. obsciirala anses vara en 

 obetydlig form af samma art. P. farinacea och P. tiibiilosa om- 

 nämnas i korthet (p. 118), dock utan att erhålla något namn. Till 

 den senare hänför sig uppenbarligen uttrycket »Forma monstrosa, 

 ■Lich. ampuUaceo > Cetraria* glauca^ analoga, rarius invenitur , till 

 den förra »Variat prjeterea thallo toto Ipra^ter apices) pulvere sulTuso, 

 ad rupes prope Halmbyboda reg. Upsaliens.>. Denna uppfattning 

 af de ifrågavarande formerna beror otvifvelaktigt dels på författa- 

 rens benägenhet att i fråga om bladlafvarna fatta arterna kollektivt, 

 dels därpå att han själf och de talrika botanister, han lyckats in- 

 tressera för lichenologien och som försågo honom med rikligt låt- 

 material från skillda delar af vårt land, mindre uppmärksammade 

 de sterila formerna af dessa lafvar. Hade ett rikligare material 

 förelegat t. ex. af P. farinacea, skulle helt säkert denna hafva er- 

 hållit en högre systematisk rang, i likhet med den i viss mån ana- 

 loga P. fraudans Nyl. 



Efter Nyländers föredöme har P. vittata af senare svenska liche- 

 nologiska författare, t. ex. J. Hulting, behandlats som särskild art. 

 P. tubulosa har hos E. Wainio rangen af var.; och enligt Bitter 

 har samma linska lichenolog på etiketter benämnt P. farinacea »P. 

 physodes f. sorediata», men huruvida detta namn offentliggjorts, 

 har jag ej lyckats utröna. 



Mina undersökningar sistförflutna sommar inskränkte sig till St. 

 Malms skogsbygd i sydvästra Södermanland och till Stockholms 

 omgifningar, särskildt trakten kring Hasseludden och Kummelnäs 

 på Värmdön. Genom följderna af ett olycksfall var jag urståndsatt 

 att göra några längre ströftåg under sommaren. Såväl i St. Malm 

 som på Värmdön nödgades jag begränsa mina exkursioner till ett 

 litet område med föga mer än tre kilometers radie. På hösten 



' Adjumenta ad lichenographiam LapponiiL- fennice atquc Feiiniii' borcalis (1881 

 p. 126. 



