354 



mor utveckla sig i förbladens axiller i nedre delen af inflorescensen 

 och denna sålunda i verkligheten blir sammansatt) på + sidan, 

 under det att de i öfre delen af inflorescensen gruppera sig hufvud- 

 sakligen på — sidan. Med andra ord uttryckt, hos vissa växter leda 

 afvikelserna än till polymeri, än till oligomeri, hos andra öfvervä- 

 gande till polymeri, hos åter andra öfvervägande till oligomeri. 



Finner man t. ex. hos Potentilla erecta, som ju typiskt har fyra- 

 taliga blommor, att en hög procent (mera än en tredjedel) utgöres 

 af antingen normalt femtaliga blommor eller sådana, som i ett eller 

 annat afseende tendera mot o-talet, ligger det nära till hands att 

 antaga, att afvikelsen beror på atavism, då ju artens samsläktingar 

 hafva typiskt femtaliga blommor. Jag vill visserligen ej förneka, 

 att så möjligen kan vara fallet, men enligt min öfvertygelse vore 

 det förhastadt och oriktigt att bestämdt påstå, att så nödvändigtvis 

 är fallet. Hos andra växter tendera afvikelserna lika otvetydigt 

 bort från släktets eller gruppens grundtyp. I korthet vill jag här 

 påpeka ett exempel, som belyser detta mitt påstående och på samma 

 gång uppvisar ett och annat af intresse äfven i andra afseenden. 



Under kortare besök i min hembygd. St. Malms skogsbygd i syd- 

 västra Södermanland, i slutet af juni och början af juli 1905 och 

 vid samma tid 1907 ägnade jag någon uppmärksamhet åt den där- 

 städes ymnigt förekommande Gentiana campestris L. Det frappe- 

 rade mig därvid mycket snart, att de från bladvecken utgående 

 blommorna ofta hade treflikad krona. En undersökning visade, att 

 dessa blommor vanligen voro normalt tretaliga äfven i fråga om 

 foder och ståndare. Toppblommorna däremot företedde mera sällan 



' Den vid denna tid undersökta och insamlade vä.xten tillhör elementararten 

 "^siiecica (Froel.) Miirb. Vid ett tillfälligt besök i trakten i augusti 1905 insamlades 

 äfven *germanica (Froel.) Murb., men någon undersökning af afvikelser hos denna 

 medhanns icke. 



En skillnad mellan dessa båda elementararter, som ej med tillräcklig skärpa 

 framhållits, ligger i akladiets olika längd; hos siiecica är detta i allmänhet lika 

 långt eller längre än blomman, hos germanica däremot betydligt kortare. Hos den 

 förra har jag observerat blad endast på de biaxlar, som utgå från den basala blad- 

 rosetten och hvilka alltså kunna vara 3-, någon gång flerblommiga. Hos germa- 

 nica finnas i regeln blad äfven på de grenar, som utgå upptill på stjälken (däraf 

 ,>rami pauci- v. pluriflori»), hvilket i hög grad bidrager att förläna den en annan 

 habitus. 



Germanica Froel.) Murb. som namn på en elementarart torde enligt de inter- 

 nationella nomenklaturreglerna näppeligen fä bibehållas (jfr art. 58), då det, redan 

 innan den Froelichska varieteten upphöjdes till art, fanns en Gentiana germa- 

 nica Willd. 



