356 



funnit axillära, fyrataliga blommor med i transversalplanet stående 

 fruktblad. Två af dessa anträiYades på ett och samma individ, 

 hvars öfriga blommor i detta hänseende voro af vanlig beskaffen- 

 het. De två andra förekommo på individ, hvilkas toppblomma vi- 

 sade samma afvikelse, i det att de båda fruktbladen stodo innanför 

 de större foderbladen; de öfriga axillära blommorna hade däremot 

 mediana fruktblad. 



Mycket ofta finns mellan blomskaftet och stödjebladet en blomma, 

 som kommer till utveckling senare. Dess orientering i förhållande 

 till hufvudaxeln är densamma. Man har här således att göra med 

 i (longitudinell) serie anordnade knoppar, som utveckla sig i basi- 

 petal följd. När hos ett undersökt individ i två hvarandra mot- 

 satta blad veck denna blomma satt fäst på den först utvecklades 

 skaft, förelåg således en sammanväxning. Hade ej delta varit fallet, 

 skulle nödvändigtvis dess större foderblad legat i medianplanet i 

 förhållande till axeln af första ordningen. I tre dylika sig senare 

 utvecklande blommor har jag funnit i transversalplanet liggande frukt- 

 blad; i intet af dessa fall uppvisade de tidigare utvecklade blom- 

 morna i samma bladveck denna afvikande fruktbladsslällning. 



Toppblommans diagram är i tillämpliga delar detsamma. Frukt- 

 bladen stå i regeln innanför de båda mindre foderbladen. Dock 

 sjmes det motsatta förhållandet här vara något vanligare än i de 

 axillära blommorna. I det betydligt mindre (vid pass en fjärdedel 

 så stora) antal toppblommor, som undersökts, hafva anträffats fyra 

 normalt fyrataliga med innanför de större foderbladen stående frukt- 

 blad. Denna fruktbladens växlande ställning är något synnerligen 

 egendomligt, det jag konstaterar utan att kunna på något sätt för- 

 klara detsamma. 



planet, vare sig förblad Unnas tillstädes eller icke. Wydi.kr uppger (Flora. ISfiO). 

 att förblad städse saknas hos denna art. 



Enligt Wydlkr (Flora. 1857, p. 2ö) stå i de ej så sällan förekommande f\ra- 

 taliga axillära blommorna hos Gentiana pneiimonanthe L. fruktbladen än i median-, 

 än i transversalplanet. 



' Något bindande skäl, hvarför fruktbladen borde intaga den ställning, den Eicli- 

 lerska regeln angifver, föreligger icke, därest man ej vill antaga, att den fj^rataliga 

 kronan och de fj^ra ståndarna uppkommit genom klyfning af två blad. Men till stöd 

 för ett dylikt antagande föreligga icke några iakttagelser. Emot ett sådant .synas 

 mig däremot de här beskrifna tretaliga blommorna bestämdt tala. 



Hvad Gentiana campestris beträffar, som på grund af foderbladens ställning kan 

 med bestämdhet sägas redan till anlaget sakna förblad, kan möjligen den tidiga och 

 starka utvecklingen af de sidoställda foderbladen hafva betingat den ställning, som 



