8 R. GORDING. M.-N. Kl. 



forreste etliiiKiidaIccllcr inj^cii kanaldaniicisc kan fremvise, medens enkelte 

 tilfælde iii(-d faa eller ingen frcMitalcciler kan præsentere en vel utviklet 

 nasofrontalkanal. Paa et av mine præparater (fig. j6) danner selve frontal- 

 benet baade dens forreste og bakre begrænsning, medens væggen i den 

 fremskutte og dilaterede infundibularspalte avgrænser den lateralt. Av de 

 65 dissikerede næsehalvdele er det kun hos de 4, at pandehulens kommuni- 

 kation med næsen forcgaar paa den her beskrevne maate. De eiendomme- 

 ligheter i næsevæggens konstruktion, som betinger dannelsen av en ductus 

 nasofrontalis, synes derfor ikke at være hyppig forekommende. 



Til iste gruppe er der i det hele henregnet 31 kasus. I alle disse 

 tilfælde staar altsaa ost. frontale og hiatus i direkte kommunikation med 

 hinanden, saa alt sekret fra pandehulen i tilfælde vilde feres ned i infundi- 

 bularspalten. Hos de 19 eller 61% sees de forreste ethmoidalceller eller 

 frontalcellerne (Killian) at være mere eller mindre repræsenteret. Paa de 

 fleste av fotografierne vil man finde de aapnede celler eller deres ut- 

 munding direkte eller indirekte i forbindelse med infundibulum. Ostierne 

 er som oftest beliggende i spaltens øverste og laterale del. I enkelte 

 tilfælde (fig. 3, 5 og 6) er en ethmoidalcelle trængt ind mellem bullacellen 

 og frontalhulens nederste parti. Den aapner sig da ikke sjelden over den 

 forreste kant av bullalamellen bak til i hiatus. De pneumatiske hulrum i 

 proc. uncin. utmunder derimot fortil i spalten. Av og til sk3'ter der 

 sig langs bakre væg av pandehulen en frontalcelle, hvis utmunding enten 

 smelter sammen med frontalostiet eller blir liggende umiddelbart bakenfor 

 dette (fig. 4). Da alle de fremskutte ethmoidalceller av denne gruppe saa- 

 ledes har sine ostier liggende inden infundibularspaltens omraade og i 

 ca, 50 **/,) av samtlige tilfælde i det samme vertikalplan som maxillarostiets 

 forreste del, vil lignende betingelser være tilstede for antrumhulens sekun- 

 dærinfektion som for frontalhulens vedkommende. For to præparaters 

 vedkommende mangler frontalhulen, og infundibulum fortsætter sig op til 

 den store frontalcelle (fig. 11). 



Under 2den gruppe er — som før nævnt — ■ samlet de næsehalv- 

 dele, hvor sekret maa antages at ville soke ned i midtre næsegang, da 

 frontalhulens ostium hos disse helt eller delvis ligger foran hiatus. 

 Hartmann, der anser denne utmundingsmaate for den typiske, skriver: »als 

 Grundtypus glaube ich das \'erhalten betrachten zu müssen, dass überhaupt 

 kein Nasofrontalkanal vorhanden ist, sondern die Stirnhöhle sich bis zum 

 vorderen Ende der mittleren Muschel erstreckt und frei durch eine breite 

 Spalte in den äusseren Teil des mittleren Nasenganges mündet«. Zucker- 

 jvANDL omtaler ogsaa disse forhold og fremhæver, at det fra hiatus adskilte 

 ostium frontale fremkommer derved, at spaltens heiere liggende del er 



