igil. No. 14. ANATOM. UNDERSøKELSER AV DUCTUS NASOFRONTALIS M. M. 9 



overdækket av en benplate, som skjuler den øverste cul de sac av infundi- 

 bulum, og ved hvis ovre rand ostiet er beliggende. Avstanden fra hiatus 

 til ostiet blir da betinget av benplatens bredde, som efter denne forfatter 

 varierer fra 2 — 10 mm. Kommunikationsaapningen kan i de tilfælde, hvor 

 den munder ut direkte i meatus med., ogsaa ifølge Zuckerkandl være paa- 

 faldende stor. 



Av de 20 præparater, som er henregnet til denne gruppe, har de 

 fleste et 45 mm. bredt frontalostium, som spalteformet aapner sig 

 direkte ned i meat. med. I enkelte tilfælde er aapningen længere (fig. 15) 

 og kan endog anta formen av en kanal (fig. 16). 



Frontalhulen strækker sig som regel ikke nedenfor proc. frontalis; kun 

 hos 5 næsehalvdele naar den ned like til choncha med. fæstet (fig. 13). 

 En lignende nedr3'kning a.v hulen som den, der kan sees paa fig. 4 og 5, 

 er der imidlertid ikke fundet hos noget præparat av denne gruppe. 



Hiatus foi'holder sig forskjellig. Den kan være ganske kort, med 

 spaltens ovre halvdel tillukket gjennem sammenvoksninger mellem bulla ethm. 

 og proc. uncinatus, saadan som tilfældet er med 3 præparater. Paa det 

 ene av disse (fig. 12) er spalten neppe 7 mm. lang, medens avstanden fra 

 den øvre ende til frontalostiet er hele 13 mm. Som regel er imidlertid 

 infundibularspalten betydelig længere og gaar ikke sjelden helt op i høide 

 med ostium frontale. Det er i det hele tat ikke saa meget spaltens 

 længde som dens beliggenhet vis à vis frontalostiet, som her er av 

 betydning. Dette forhold bestemmes forst og fremst gjennem den ana- 

 tomiske bygning av proc. uncinatus, hvis benlamelle paa den største del 

 av disse præparater er bred og ofte exkaveret i det høiest liggende 

 parti omkring crista ethmoidalis, saa den kan skyte sig frem som en bulla, 

 som betegner den øverste utkrængning av infundibulum (fig. 14). Denne 

 exkaverede proc. uncinatus, der i større eller mindre utstrækning er for- 

 bundet med den bakenfor liggende bulla ethmoidalis, danner ogsaa av og 

 til en applaneret indtil i cm. bred ÎJate, som da begrænser frontalostiet 

 lateralt. I enkelte tilfælde dækkes den øverste del av infundibularspalten 

 og dens cellulære utbugtning av en benbro mellem proc. uncinatus og 

 bullalamellen (fig. 13), eller den sidste deler sig og smelter sammen med 

 proc. uncin. til en sammenhængende flate, som danner ostiets laterale be- 

 grænsning. Den anatomiske bygning av dette parti viser forøvrig adskillige 

 variationer alt efter frontalostiets bredde og de to benlamellers bygning 

 og beliggenhet i forhold til hinanden. En sterkt utviklet proc. uncin. vil 

 trænge bulla og hiatus tilbake i forhold til det ovenfor liggende ost. fron- 

 tale, saa infundibulum, selv hvor ostiet er bredt, blir liggende i linje med 

 dets bakerste begrænsning, undertiden endnu længere baktil (fig. 14, 15 



