I9I2. No. l8. NORDEUROPÆISKE AXNULATA POLYCHAETA. 33 



været betvilet (Levinsen 1883). Begge har været opfert som synonymer 

 af M. Heeri, Mlgrn. Af G. A. Hansens typeexemplarer fra den Norske 

 Nordhavsexpedition er adskillige opbevarede (Bergens Museum). Kn nær- 

 mere revision af disse har overtydet mig om, at M. Sarsi og M. Daniels- 

 seni virkelig bør ansees som distinkte arter, som væsentlig adskiller sig 

 ved krogbørsternes form; hos M. Sarsi udmerker de sig ved et meget 

 tydelig afsat »hoved« (tydelig indknebet »halsparti«) og ved at »hovedets« 

 2 sterkt krummede tænder sidder fæstede den ene fremfor den anden, ikke 

 tæt side om side som hos M. Danielsseni, hvilket tydeligst sees, naar 

 krogbørsterne sees fra den småle kant (smlgn. fig. 2, 3, 4 med 7, 8, pi. II). 

 Rygbørsterne er hos lige store exemplarer af de to arter meget lige og 

 næsten umærkelig tandede langs den umaadelig tynde spids. Det forreste 

 parti af kroppen (foran rygbørsteknipperne) er paa spirituspræparaterne 

 mindre langstrakt hos M. Danielsseni og oftest noget udvidet fortil, ikke 

 jevnt afsmalnende som hos M. Sarsi. Muligens tør denne formforskjel kun 

 bero paa en sterkere eller svagere kontraktion, som vistnok ogsaa i nogen 

 grad kan være aarsag til forskj ellen i den indbyrdes afstand hos de to arter 

 mellem forreste 4 rygbørsteknipper. 4de rygbørsteknippe har dog altid 

 hos M. Danielsseni været fæstet meget nær 3die paa samme maade, som 

 vi gjenfinder hos Owenia assimilis] hos M. Sarsi har afstanden mellem 

 alle de 4 forreste rygbørsteknipper altid været meget kort og omtrent 

 jevnstor. (Smlgn. fig. i & 5, pi. II). 



Til sammenligning med de to arter har jeg fra Zoologisk Museum i 

 Kjøbenhavn gjennem inspektør Levinsen erholdt udlaant nogle exemplarer 

 af M. Heeri, Mlgrn. fra Karahavet. Disse var 6—8 mm. længere end de 

 største exemplarer fra Nordhavsexpeditionen. I forpartiets form, afstanden 

 mellem rygbørsteknipperne, krogbørsternes form (fig. 2 & 4, pi. 11) etc. var 

 der en saa betydelig lighed med M. Sarsi, at denne utvilsomt er identisk 

 med M. Heeri, Mlgrn. Kjøbenhavnerexemplarernes rygbørster var rigtig- 

 nok tydeligere tandet end exempl. fra Nordhavsexpeditionen, men denne 

 forskjel alene synes mig ikke tilstrækkelig til at adskille dem i særegne 

 arter. 



Fain. Åmphictenidae. 



Hovedlap hal\maaneformig, skraat nedadvendende; langs hovedlappens 

 fremkant 2 ved et kort mellemrum adskilte rækker stive, guldglindsende, 

 fremadrettede (ofte vifteformig anordnede) børster (pale er). Paa begge 

 sider af hovedlappen (i yderkanten af børsterækkerne) en cirre. — Under 

 børsterækkerne en halvcirkelformet, flad eller svagt hvælvet, tynd mem- 

 bran, hyppigst med tandet rand. — Tentaklerne længdefurede, undertiden 



Vid.-Selsk. Skrifter. I. M.-N. Kl. 191 1. No. 18. 3 



