78 ALK VVOI.I.KI'.ÆK. M.-N. Kl. 



Gruppe III, 



4. Cicn. l'erehellidns (M. Saks). 



'/'. Sirniiii (M. Saks). 



(I'l. XVIII, lig. 1-9.) 



rrrrhrllifirs Slri'inii: M. Saks [835, 1851, 1865; Kore.n 1857 ; iJAMKf.ssK.v 1859, 1861; 



Li:viNsi:.N' 1883, 1886, 1893; Eiilkks 1871; Wikkn 1883; Arm. Hansen 1882; 



Malmcrkn r865, 1867; (i. o, Sars 1872; M'Intosh („Valorous"s Expd.); TiiEi.i. 



1879; Horst 188 1 ; Bidenkap 1894,1907; Appellöf 1895, 1896; Vanhöffen 1897 ; 



Michaelsen 1898; Tauber 1879; Grieg 1889; Lönnberi; 1898, 1903; Ssoi,owrE\v 



1899; Ditlevsen 1909, 1911; Mrmins 1875; .Vordgaard 1905 (Biuk.vkai'I 1907. 

 syn. T. gracilis; Mai.M 1B74. 



I', aniiea : Houretzky 1867, 1881 (ifølge Ss(ji.o\vii;\v r899i. 

 Corepliortis jlegans ; Grube 1846. 

 ler ehe lia perten; Daleyei.i. 1851. 



GJællen sammensat af 2 kortere og 2 længere grene, hvis ydre 

 trediedel eller halvpart ikke er sammenvoksede. Mundsegmentet 

 paa undersiden bredt, læbeformig fremspringende. 2det segment 

 paa bugsiden meget smalt og delt i 2 sidedele og et lidet af 2 

 furer afgrænset midtparti. 3die segment længere end 2det og lige- 

 ledes med et af furer afgrænset midtparti paa undersiden. Antal 

 rygbørsteknipper: 18 par. Rygbørsterne svagt bøiede med smal 

 brem. De langskaftede krogbørster buede; i første krogbørste- 

 bærende segment betydelig større end i de følgende forkropsseg- 

 menter, med et langstrakt mer eller mindre bøiet hoved, kun for- 

 synet med en enkelt fin spids. I de ovrige forkropssegmenter bærer 

 krogbørsternes hoved en række smaa tænder og ender i et kort, 

 stumpt rostrum. Bagkroppens fugleformige krogbørster (enrækkede) 

 med flere rækker tænder ubetydelig mindre end rostrum. (Antal 

 bagkropssegmenter ca. 37. higen øienpletter). 



Farven (hos levende exemplarer): Den forreste del af kroppen paa 

 undersiden skiddengul, hele den øvrige del af kroppen snart rodviolet, 

 snart rødgul eller skiddengul, delvis gjennemskinlig, især paa rygsiden. 

 Gjællerne snart gulrøde, snart sterkt blodrøde. 



Rørene, som dannes næsten udelukkende af fint 1er, kan være noget 

 længere end selve dyret og ofte af en betydelig" tykkelse (optil i ' o cm. i 

 diameter). 



Af iVI. Sars's originalbeskrivelse (1835) fremgaar, at Sars enten har 

 overseet d§t småle segment, som folger efter mundsegmentet, eller at han 

 ikke regner mundsegmentet som iste segment. Sars lader nemlig ryg- 

 parapodierne begynde paa 2det segment. 



