I20 Ai.K \voi.i,i;i5/i:k. M.-N. Kl. 



( )m Dilni/yd /(rir/ii/a's loick^tiisl i \orgc anfører Hioknkap (1894) 

 I<iiii, at (len er »almindelig ved Lotbten, sjeldncrc ved 1' inmarken paa 

 30 — 60 fv. sandig stenbund". Denne angivelse, som refererer sig til I)a- 

 NIELSSENS reisebcretning (i Nyt Mag. f. Natur v. 1861), i henhold til hvilken 

 BiDKNKAP (pag. 36) opforer rlcn som lillnirende (\Ln ublandede arktiske 

 fauna, er meget iililstra-kkelig. Allerede M. Saks omtaler i sit arbeide af 

 1835 Srrpn/n libera som »meget almindelig og i stor mængde i liergens 

 Fjord, ved Glesvær og Florøen, overalt paa sandbund og i maadelig dybde«. 

 Ogsaa i Korens arbeide (1857) n^^vnes den under navnet Ditrnpn arietina 

 fra l^ergenstjordenc blaiult de arter, som er fundne paa 10 — 30 fv.'s dyb, 

 og det fremgaar uiixn-rigt tydelig af Danielssens, af Bidenkaf gjengivne 

 omtale af denne art, at den var en af ham fra de sydlige landsdele vel- 

 kjendt, og ikke nogen typisk arktisk, art. Damki.ssen siger nemlig: »I 

 Lofoten er den endnu' almindelig, men nordligere bli\er den sjeldnere.'- 



Blandt det af senere forskere indsamlede Annclide-materiale foreligger 

 Ditrupa arictiiia fra folgende lokaHteter: i) i de noi'dlige landsdele: 

 Røst (120 m.). Balstad (150 m.). Vestfjorden (200 — 250 m.), Svolvær, 

 Gaukværø (250 m.) og Sværholt (Nordgaard coll.). — F^ra Bergens- 

 kysten: Skjærgaarden (55 — 65 m.), Ostertjord (talrig iio — 130 m.), 

 Hjeltefjord (55 — 190 m.) samt fra Hvidingso (ved Stavanger). (Appellöf 

 og forf. coll.). — 3) Malmgren (1867) anfører den fra Vaderoerne og 

 Koster som »passim sat frequens«, men den synes imidlertid hverken inde 

 i Kristianiafjorden eller paa vor østlige kyststrækning at være særlig al- 

 mindelig. Blandt det righoldige materiale, som konservator Kler har ind- 

 samlet i Kristianiafjorden, og som nylig er overladt mig til bearbeidelse, 

 foreligger der idethele kun et par exemplarer, tagne ved Bolærne, 6 — 14 



og 30—35 i'^'- 



Bundens Beskaffenhed, hvor denne art har været funden, har næsten 

 altid været fjeld, sten eller sand (almindelig sand og muslingsand); under- 

 tiden sandblandet slikbund. ^ 



[?Gen. Protula, Risso (non M. Sars). 

 P. (?) arctica (G. A. Hansen). 



(PI. XLVIIl. Hg. 1-6; pi. I., tig. 7.1 

 Fyotitlii arvtim; G. A. Han'Skx 1882; Levinskn 1883; Bidknkap 1894. 



Halskraven ved et indsnit paa hver side delt i 2 sidelapper og 

 et forstykke; forøvrig helrandet. Gjællernes antal 15 — 23. (Ingen 

 laagbærende gjællegren ?). Halsringen kun med frie børster; de 



' Udhævet her. 



