28 C. O. E. ARBO. M.-N. Kl. 



sin Mening bevidst, end af høflig Delikatesse, en Slags social Belevenhed, 

 der paalægger en ikke at modsige.' 



I en Forsamling af flere er han forsigtig og forbeholden, men naar 

 han taler, har han, som en stor Del af Vestlandsfolket, meget let for at 

 udtrykke sig mundtlig og belægge sine Ord, taler med megen Sindighed 

 og uO'ggelig Ro. ofte veltalende, logiskt og skarpt, medens en stor Del 

 af Østlandsfolket derimod har tungt for at udtrykke sig mundtlig, eller 

 taler i korte Lakonismer. 



Mistænkdiglieden og Mistindcligheden, ikke alene ligeoverfor bedre 

 stillede, men ogsaa ligeoverfor sine jevnlige, der desværre er saa stærkt 

 udpræget, fornemmelig dog som det synes hos vor vestlandske Almue, 

 er da ogsaa i tilstrækkelig Grad tilstede paa Jæderen. Deres Mis- 

 troiskhed giver dem en Kombinationsevne, som er næsten utrolig, og de 

 tillægger hinanden slige Motiver, at det ikke er at undres paa, at man 

 indbyrdes er formelig ræd hinanden, og at der derfor kun er saa ringe 

 Sammenhold med Hensyn til fælles Foretagender. I denne Henseende 

 danner ogsaa Kiep Kulminationspunktet, hvor der desaarsag endnu ikke 

 er lykkedes at oprette en Sparebank, hvad de andre Bygder dog efter- 

 haanden har drevet det til. Om end altsaa Jæderbuen vil sees ikke 

 egentlig at ligge for Venskab, holder dog Slægten adskilligt sammen, 

 men af let forklarlige Grunde. 



Jæderbuen er stolt, selvgod og i hei Grad sclvklog, foruden sin 

 Stridighed og Selvraadighed. Skjont han er en Ven af Oplysning, tager 

 han dog, paa Grund af den udprægede Selvklogskab, kun i ringe Grad 

 imod Belærelse, hvorfor Fremskridtene blive mindre, end de burde være 

 og hindres end yderligere derved, at han, .som en stor Del af vor Almue 

 forresten, er en Slave af Folkeskikken og ikke tør bryde med denne 

 for ikke at faa Ord for at være «storagtig . Paa Grund af sin Stridig- 

 hed og den Grad, hvori han er inde i alle Slags Lovbestemmelser, gaar 

 hans Opfatning ofte ud i envist Rethaveri og Faavished og kan forlede 

 ham til langvarige Processer om de ubetydeligste Ting. 



Som Soldat kunde han have gode Betingelser, da han ofte er tæt- 

 bygget og kraftig, men han er ikke nogen behagelig Mand at have at 



1 Mange Steder hertillanJs kan man være i Tvivl, om denne Tilbøielighed til at tale en 

 efter Munden ikke var en Opdragelsesfeil. Det skal ligesom vise Yelopdragenhed og 

 god Levemaade ikke at modsige den fremmede, som noget der ikke sommer sig lige- 

 overfor mere dannede og altsaa hoiere staaende Folk. Af og til ligger det vel ogsaa i, 

 at man ikke har opgjort sig nogen selvslændig Mening om det foreliggende Samtale- 

 emne og derfor jatter med: men paa Vestlandet og i Agder 1er de og gjor Nar af en 

 og hvad der er sagt, naar man har snud Ryggen til. Det kan jo alene skyldes en 

 Charakterens Svaghed eller kanske rettere Uvederheftighed og Falskhed. 



