30 C. O. E. ARBO. M.-N. Kl. 



ydes, neppe være uden uegennyttige Hensigter, smaalige Hensyn eller 

 Paavente af Gjengjæld.i 



Nogen udtalt Gjæstfrihed ligeoverfor fremmede, saaledes som den 

 arter sig paa Østlandet og i det Throndhjemske, er det paa Grund af 

 de smaa Forhold naturligvis ikke Tale om, men man bliver dog trakteret 

 med Kaffe og Smørbrød, uden at derfor vel paaregnes nogen Godt- 

 gjørelse. Indbyrdes udvises der ikke liden Gjæstfrihed, mest dog mellem 

 Slægten: det er saaledes meget almindeligt at besøge hinanden, tildels 

 med hele Familien — «ute aa færast» — og dertil medgaar da hele 

 Dagen (væsentlig Søn- eller Helligdag;, saa man grundig kan komme 

 ind i Værtens Gaard og Bedrift. 



I ÆdriieligJied er vel Jæderbuen ikke hverken værre eller bedre end 

 andre Dele af vor Almue, og naar han kommer til Byen, tager han det 

 ikke saa nøie med en Rus. Træffer man ham i denne Tilstand, repræ- 

 senterer han ikke som ofte andensteds hertillands, Krakilikeren, men er 

 Venskabeligheden selv indtil det mest plagsomme Klængeri. 



Saavidt hans SædeligJiedstilstixnd kan bedømmes efter Antallet af 

 uægte Fødsler, staar han forholdsvis høit, men denne Maalestok er ikke 

 den sikreste, og Synd mod 6te Bud er saaledes alligevel kanske Jæder- 

 buens svageste Punkt, ligesom Omgjængelse mod Naturen (med Lam) 

 ogsaa skal forekomme. Natteløberi synes ogsaa at finde Sted, men dog 

 neppe stærkt udbredt og heller ikke fremtrædende paa den forargelige 

 og hensynsløse Maade, som mange andre Steder hertillands (Sogn). 



I RenligJieden er der vel kanske nogen P'remgang, men den kan 

 ikke siges at staa høit, tildels betinget i den trange Bebyggelse og de 

 paa Grund af Trævirkets Dyrhed smaa Hus med Torv som Brændsel 

 og Hønsene ofte inde i selve Huset om Vinteren. 



Paa Jæderen har man ikke længer noget Boiidcaristokrati — om 

 der end er nogle gamle Ætter, der staar over den øvrige Befolkning i 

 Oplysning og Dannelse, er der dog ingen Standsforskjel af Betydning, 

 endskjønt der er Husmandsstand, der dog synes at svinde mere og 

 mere ind. Alle leve omtrent paa samme Maade, Ægteskaber indgaaes 

 mellem Bygderne hele Jæderen over, men udenfor denne er de forholdsvis 

 faatallige. 



Skal man i et kort Resume gjennemgaa Jæderbefolkningens gode 

 og svage Sider, maa blandt de første specielt fremhæves hans Stræb- 

 somhed, Nøisomhed, Tarvelighed og Sparsommelighed, der dog ei sjelden 

 udarter til smaaligt Kniberi. Dertil er han arbeidsom og flittig, har 



1 Denne Hjælp, der gaar under Navn af «Dogna», svarer til det østlandske «Domning», 

 der imidlertid ogsaa dersteds er i almindelig Tilbagegang. 



